EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Jag vet inte vad som är verkligt längre. Jag vet inte om jag bryr mig.
-Prata med mig. -Berätta inget.
Vad gjorde du med din fru?
-Vi skulle ha dött på grund av henne. -Så du tog hand om det.
-Han gick inte att hejda! -Vem?
Fritz! Han var hög på knasbär.
-Jag tror att jag sköt honom. -Vad gör du, Philbert?
Sköt du din partner?
-Bryt! Vi byter för BoJack. -Okej. Det var skådespeleri!
Det har varit kul, men eftersom det är vår sista dag
kanske vi borde sluta ligga med varandra.
Jag brukar sluta dejta motspelare när vi är klara.
Tycker du att vi är motspelare?
Jag är ju Philbert. Jag skulle säga att vi är med i rollbesättningen.
Ja, vi borde definitivt göra slut.
Och vi är redo. Tagning!
-Jag var tvungen. Han ströp min fru! -Vad gjorde du med kropparna?
Allt känns som en dröm.
-Var är kropparna, Philbert? -Jag begravde dem.
På samma plats där jag ska begrava dig.
Här inne.
Kyss mig, din smarta, snygga överlöpare.
Vi hinner inte nu. Missilerna kommer.
Bryt! Då var vi klara med säsong ett av Philbert.
Bra jobbat!
Jag vill att ni ska veta att jag är stolt över vad jag har gjort här.
Vi ses på Peabodygalan!
-Det var kul att jobba ihop. -Bra jobbat. Allvarligt...
Vad fan är knasbär?
AIR BUD INTERNATIONELL FLYGPLATS
-Jag älskar skylten. -Bäst för dig.
En hel penna gick nästan åt.
Jag hade hjälpt dig med väskan, men min rygg, du vet...
Coolt att du åkte via Los Angeles på väg hem.
Ja, det var tur
att det enda flyget från Connecticut till Kansas mellanlandade i Kalifornien.
-På riktigt? -Nej, dumbom. Jag ville träffa dig.
VAD ÄR KLOCKAN JUST NU?
Emily är här för att träffa dig.
-Blunt? -Hon är lite brysk.
Det är min Emily. Skicka in henne.
-Hej, Todd. -Mår du bra?
-Jag gjorde slut med min brandman. -Inte Steve!
Nej, inte Steve. Det var Doug.
Inte Doug! Jag glömde att du hade en ny.
Jag är trött på alla dessa sexiga, hjältemodiga män.
Sexet är jättebra, men vi saknar känslomässig kontakt.
Det var likadant med mig och Yolanda.
Ingen känslomässig kontakt, men icke-sexet var fantastiskt.
Inget av det bästa sexet nånsin.
Jag tänkte faktiskt på det.
Minns du idén du hade om en dejtingapp för asexuella?
Nej!
Ja, så där.
"Asexsnack"?
Du borde hitta nån. Du är den bästa pojkvännen jag har haft.
Om det bara fanns en version av dig som jag kunde ha sex med.
-Emily. Jag har en galen idé. -Vad då?
En restaurang där menyerna står på vitlöksbröd,
så när man har beställt är menyn den första rätten!
EN TUNNA FÖNSTERPUTSARE
Ända sen vi avslutade Philbert tidigare i dag undrar alla:
"Vad ska mr Peanutbutter göra härnäst?"
Du är en seriös skådis nu,
så du kan vara berättare i en dokumentär om global uppvärmning
och ta ett privatplan till premiären.
Jag har letat efter nya projekt.
Allt är baserat på böcker nu för tiden,
så jag letade material i bokhandeln.
-Men alla böcker är så långa nu. -Jaså?
Vem hinner läsa? Jag väntar tills filmen kommer,
och avgör om boken filmen baseras på skulle bli en bra film.
Vilken bra strategi!
Jag gick mot dörren i boklängdsrelaterad frustration...
...när jag såg en hylla med gratulationskort.
Jag såg ett intressant kort som går fort att läsa.
-"Grattis på födelsedagen, pappa." -Rätt cool pappa, va?
Vill du göra gratulationskortet till en film?
-Vi kan kalla den Födelsedagspappa. -Men vad är det?
-Det är "Födelsedagspappa". -Åh, okej.
-Kan du få filmrättigheterna? -Jag kollar upp det.
Sen sa Joby: "Fint hårband, professorn."
-Det var bokstavligen en grej. -Är Joby killen som spelar gitarr?
Ja, han är jätterolig, men på ett själfullt sätt.
Vad kul!
Jag har alltid trott att jag hade passat på college.
Gått runt på campus, satt dit den gamla dekanen med min tuffa attityd,
haft vänner, lärt mig och bara varit ung.
Det ser ut som om du precis sett Ghost in the Shell
och är Scarlett Johanssons pr-agent.
Det är skumt att vara tillbaka här.
Det var här allt hände med din mamma. Herregud, det är så skumt.
Hollyhock. Det är i det förflutna. Mamma är död.
Så ingen kommer att droga dig med hemliga piller.
Ska vi skapa några nya roliga minnen som kan ta ut de gamla?
-Kan de nya minnena vara pizza? -Självklart!
-Tack för att du ville träffa mig. -Fint att se dig.
Fredagar är säkert viktiga för dig.
Du tänkte säkert gå ut och äta med din nya flickvän.
Eller se på en film med din nya flickvän. Eller stanna inne och se på kabel-tv...
Jag vet vad du frågar, och svaret är nej. Jag har inte kabel-tv.
Eller en ny flickvän.
Jag dejtar inte heller nån. Jag har haft fullt upp med min Philbert.
-Philbert? Har du en Philbert? -Förlåt, det är en serie jag producerar.
Inte barnet vi ville ha men aldrig skaffade.
Det var också bra.
Hur som helst, mr Peanutbutter vill göra det här kortet till en film.
-Födelsedagspappa. -På vilket sätt är det en film?
-Det är "Födelsedagspappa". -Okej.
TRACY (OHJÄLPSAM ADOPTIONSPERSON)
-Förlåt. -Ingen fara.
Hallå?
Kan du vara på St. Bernards sjukhus om en halvtimme?
Jag tror det. Hur så?
Jag opererade bort mandlarna...
-...och behöver skjuts. -Va?
Nej, jag driver med dig. En gravid kvinna vill inte ha barnet.
Om du åker dit i kväll är barnet ditt.
I kväll? Det är så... Hon känner mig inte ens.
Man säger inte nej till en gratis bebis.
Vi säger så.
Är allt okej?
Jag måste köra mitt sjukhus till bilen nu!
Jag är en bebis och en adoption väntar på mig.
Ska du adoptera?
Jag har så mycket mat i knät. Det är okej.
-Så är det att vara mamma! -Du har panik.
För mycket panik? Eller för lite?
-Jag kör dig. -Men jag har barnstolen i min bil.
De låter en inte åka hem utan en. Det är den enda regeln.
Fast det borde finnas fler regler.
Andas! Jag hämtar barnstolen. Kom igen.
Jag åt för mycket. Jag behöver glass för att trycka ner resten.
Jag har ingen skräpmat i huset sen i går kväll när jag åt upp all glass.
Varför har du en vodkaflaska för varje veckodag?
Det är ett nytt system jag provar. Bara en flaska om dagen.
-Är det en AA-grej? -Nej, jag behöver inte AA.
-Kan du sluta? -Jag vill ha glass.
-Ge mig dina nycklar. -Nej.
-Kom igen. Låt mig köra din Tesla. -Med dina flottiga fingrar?
-Glöm det. -Kom igen!
Hallå.
Vad är det?
Va? Åh, de...
Varför har du dem? Är de till mig?
-Nej, Hollyhock. Gud, nej. -Lade du dem i min pizza?
Va? Självklart inte. Hollyhock. Nej. Ge mig... Nej!
-Hoppsan. -Hollyhock, de var för min rygg.
-På riktigt? -Ja.
Åh. Hoppsan på riktigt.
-Hej, Todd. Är allt okej? -Jag måste prata med nån.
Du är den enda jag visste var tillgänglig en fredagskväll...
-...utan nåt att göra. -Jag gick nästan på bio!
Det är inte mitt fel att inget går kl. 20.
21.15 är för sent. 19.00 är för tidigt. När ska jag äta middag?
Smussla in en påse potatismos som vi andra.
-Är det här hela din lägenhet? -Det är en studio.
Jag åt lunch med en studiochef i går.
-Det här är ingen studio. -Vad vill du, Todd?
Tja, min vän Emily gjorde nåt snällt för mig och jag vill återgälda det.
-Kan du hjälpa mig att brainstorma? -Okej. Vad gillar hon?
Tja, sex, först och främst.
Bra! En kvinna måste känna sin kropp innan nån annan kan göra det.
-Va? Vad pratar vi om? -Va?
Sex, tror jag. Först och främst.
-Diane, ditt tragiska geni! Du kom på det. -Va?
Mot skroten bakom ingenjörsskolan!
Alltid glad att kunna bidra.
-Herregud, förlåt. Jag fick panik. -Det är inte ditt fel.
Din generation har hjärntvättats av McGruff the Crime Dog.
Jag träffade honom på en fest en gång. Han frågade inget om mig.
Ja, och på grund av den gången jag överdoserade på piller.
Det här var bra piller.
Jag sa ju att jag har ett system nu. Jag tar inte "droger". Det var medicin.
Kan du skaffa mer?
Ja. Jag ringer till apoteket och säger: "Den där beroendeframkallande opioiden
jag ska ta var tredje timme? Jag tappade bort dem, så kan jag få mer?
Jag är inte beroende."
-Förlåt mig. -Det är ingen fara.
Vi njuter av vår tid ihop, även om jag har ont.
Jag försöker komma över det, men vi tänker på vad du gjorde.
Jag klandrar dig inte, men du får gärna göra det.
Du måste veta var man kan skaffa smärtstillande.
Jag känner en kille, men han bor "söder om Pico", om du fattar.
Det gör jag inte. Varför tror alla i Los Angeles att vi kan era referenser?
Okej. Kom igen.
GARCETTI & KÖTTBULLAR
-Jag fattar inte att du ska adoptera. -Det var det rätta för mig.
Jag minns bara att du bestämt ville föda barnet själv,
även när jag ville prata om andra alternativ.
-Sättet du sa det... -Jag är inte arg.
Det är bara lustigt att du ändrade dig när vi gjorde slut.
Förlåt. Det handlar inte om mig.
Du kommer att bli en jättebra mamma.
-Tror du? -Ja.
-Du kommer att bli en bra pappa nån dag. -Lika cool som "Födelsedagspappan".
-Vad gör vi hos barnläkaren? -Lita på mig.
Den här läkaren är den sjaskigaste, nedrigast av de nedriga.
-Vem är han? -Precis.
Hu vill festa?
Dr Hu! Tack för att du hann med oss.
Allt för minga vänner. Jag har inte sett dig sen Sarah Lynns begravning.
Just det, ja.
Det var ett uppvaknande för mig.
Dagen efter såg jag mig i spegeln, och vem såg jag titta tillbaka?
-Vem? -Precis.
-Va? -Nej. Hu.
Jag var på Pastiches Malibu i 30 dagar och nu är jag nykter.
Det var som att pånyttfödas som en helt ny läkare.
Grattis.
Man måste vara ett hopplöst fall om man inte söker hjälp
efter att ha förlorat Sarah Lynn så där.
Definitivt. Jag menar, söka hjälp eller hitta på ett eget system.
Det som passar bäst för en. Hur som helst, jag försöker få lite Måbättrein.
Måbättrein?
BoJack, har du tagit oxypraxylcortizoid?
Ja. Jag vet vad du tänker, men jag har diskbråck.
Det är sant!
Jag slängde hans piller, för jag blev drogad av hans mamma.
-Blev du drogad av din mamma? -Nej, min mamma.
Min pappa gjorde hennes mamma gravid, men hon adopterades av åtta andra pappor.
Vet du hur många gånger jag hör den berättelsen varje vecka?
Den berättelsen? Med de åtta papporna?
Jag vet inte vem du tror att du lurar, men du kan inte lura Hu igen.
Tack för att du kom.
Vad är det med alla ljusen? Varför har du på dig en morgonrock?
Proppen gick förut, så jag var tvungen att tända ljus.
Det tog ett tag, så jag hann inte byta om.
-Håll kvar den tanken. -Tanken "åh"?
Ja. Du lär behöva den när du träffar din nya, bästa vän.
Henry Fondle!
-Va? -Han är en sexrobot!
Du kan sluta dejta alla tråkiga killar och ändå ha sex!
-Hejda mig om du har hört den här. Va? -Vet du vad?
Jag spelade in dussintals sexiga robotfraser
som den säger med jämna mellanrum.
Jag är Henry Fondle. Stoppa in mig i könsorgan!
-Varför gjorde du det här? -För att jag bryr mig om dina behov.
Mitt direktiv är att tillfredsställa dig.
Todd, du förstår nog inte hur sex funkar.
Vad nedlåtande!
Jag vet vad sex är. Jag är inget barn. Jag är bara inte bra på att bygga robotar.
Det är min första, och ärligt talat
är det imponerande att jag byggde den på en eftermiddag.
Jag älskar när du kallar mig "far".
Åh nej! Min knäppa plan gick snett som vanligt!
-Förlåt mig. -Det är ingen fara.
-Det viktiga är att vi får umgås. -Är du inte superarg på mig?
Det kan bli en kul berättelse du kan berätta för ungen du är kär i.
Vem då? Joby?
Jag är inte kär i honom. Lägg av.
Hans käkben är så dumma.
-Okej. -Vart ska vi nu?
Jag dejtade en skådespelerska som jag jobbade med.
Jag kanske glömde piller hos henne.
Hon vill inte träffa mig igen, men hon är inte hemma nu.
-Varför kan jag Ginas schema? -Var är hon?
Hon har en bokcirkel med dumma Nicole, som jämt väljer italienska böcker
som Nicole inte ens läser. Varför känner jag till Ginas vänner?
-Har du en nyckel? -Jag har mina knep.
VÄLKOMMEN
-Jag har slut på knep. -Jag letar upp ett fönster på baksidan.
Bra tänkt! Jag vaktar.
Helvete.
BoJack?
Herregud. Vad hände med bokcirkeln?
Vi bytte dag för att förvirra Nicole.
-Vad gör du här? -Jag ville se hur du mådde.
Vänta, Gina. Stanna här ute. Jag måste prata med dig.
Långsamt.
Gäller det oss? Vad finns det att prata om?
Jag tänkte att vi borde fortsätta leta efter fina saker i vårt förhållande.
I alla delar av vårt förhållande.
Som i skräplådan i köket i vårt förhållande.
-Eller badrumsskåpet. -Jag sa ju att jag ville göra slut.
Jag vill att du ska veta att du är toppen.
-Förstår du? Toppen. -Vill du bli ihop igen?
-Ja! -På riktigt?
-Jag måste gå. -BoJack.
Jag har haft 28 flörtar på jobbet, och ingen har kommit hem till mig
och försökt ha ett riktigt förhållande.
Jag har nog internaliserat tanken...
-...att jag inte förtjänade det. -Ja, men jag måste gå.
Men jag kanske förtjänar det. Det gör vi båda.
BoJack, är det möjligt att vi har väntat på varandra?
Ja, jag tror att det är möjligt, och jag pratar gärna om det i morgon.
-Vart ska du? -Jag ringer dig!
Måste jag ringa eller är det öppet nog för att jag ska kunna ghosta henne?
Jag skämtar! Jag ska ringa. Jag tycker om henne.
Allt kommer säkert att gå bra,
och vi kan bli lyckliga ihop, och jag sårar henne inte
på ett sätt som hon alltid bär med sig.
-Okej. -Ge mig pillren.
Vad är det här? De är inte mina!
-Förlåt. -Det är inte ditt fel. Det är min rygg.
-Jag har en annan idé. -Okej.
-Tror du att Gina behöver dem? -Hon klarar sig. Ingen behöver piller.
ST BERNARDS SJUKHUS
-Du kunde ha släppt av mig. -Jag ville vara här.
-Hoppas att det går bra? -Det är fint att du är här.
Jag föreställde mig inte att vi skulle ta hem ett barn från sjukhuset så här.
Du menar för att det är på en fredag?
Ja, precis. Det är den stora skillnaden.
Varför ringde du mig aldrig när jag slängde ut dig?
Du var så arg. Jag trodde inte att du ville det.
Det ville jag inte. Men du borde ha ringt.
-Du kunde ha ringt mig. -Ja.
-Jag önskar att du hade stannat hos mig. -Du sa åt mig att gå.
Ja. Jag antar att läxan är att inte lyssna på mig.
Ska du ha på dig det första gången ditt barn ser dig?
-Ja? -Jaha.
Jag ska vara på flygplatsen om två timmar. Vill du verkligen tillbringa tiden så här?
Återigen, och jag vill inte tjata om det, men nån slängde min medicin.
Jag vet, men det är läskigt här.
Det ser ut som stället där de hade dragrace i Grease.
Ja, det är det. Var tror du att de spelar in filmer?
-Är du polis? -Va? Nej. Skit!
Nej, jag har precis spelat in en serie.
Folk brukar lämna tillbaka scenkläderna.
Hej, knarkköpman. Är det "lit" här under?
Va?
Finns det olagliga läkemedel att köpa? Och prata i min slickepinne.
-Okej, han är polis. -Det lovar jag att jag inte är.
Han säger bara det för att jag sa att han var polis.
Nej. Jag ser hans bricka under t-shirten.
-Ja, han är definitivt polis. -Han verkar reko.
Om jag var polis skulle min andedräkt lukta pannkakor
från pannkaksmiddagen stationen har varje fredag.
Men det gör den inte, så jag är inte polis.
Om jag inte tog en halstablett efteråt,
vilket jag inte gjorde. Jag gillar tuggummi.
Det låter logiskt. Här är dina droger.
Vi har paketet!
Spring!
De kommer undan! Efter dem!
-Åh nej! -Här. Kom.
Kom igen! Vi måste fortsätta.
-Tack, Doug. -Jag är inte här för dig.
Jag är här för att jag respekterar brandsläckandets konst.
-Förlåt mig, Emily. -Det var en fin idé.
Jag tänkte bara att du ödslar så mycket tid
på tråkiga brandmän, bara för sex.
-Doug, kan vi få prata ostört? -Okej.
Jag tänkte att om du hade ett annat sätt att bli sexuellt tillfredsställd
så kunde vi umgås mer.
-Som vi gjorde i high school. -Todd, vi dejtade i high school.
Har du aldrig tänkt på hur det skulle vara om vi dejtade nu?
Jag vet inte. Hur skulle det vara?
Vi hade umgåtts, som vi redan gör.
Du skulle vara min favoritperson, vilket du redan är.
Och när nåt bra hände mig, som om jag blev befordrad,
skulle du vara den första jag sa det till,
och du skulle le och säga: "Det är min pojkvän."
Det hade varit kul. Men skulle jag ha sex med roboten sen?
-Hurra. -Det är nog inte perfekt.
När jag gjorde appen fick jag veta att det finns asexuella som har sex.
Tror du att det finns en chans?
Okej. Har du några andra idéer?
Tänk om kulor var kubformade så att de inte rullade i väg lika mycket.
Inte en chans.
Åh, vad han är vacker!
Tycker ni att jag är hemsk som lämnar bort honom?
Va? Självklart inte.
Jag vet inget om att vara förälder.
-Det är okej. -Ditt barn är i utmärkta händer.
Jag är glad att han ska till ett bra hem...
-...med en mamma och en pappa. -Ursäkta?
Om min pojkvän hade stannat kunde jag kanske bli förälder,
men som det är nu får barnet det nog bättre med er.
-Nej. Ralph är inte... -Precis!
Vi kommer att bli en underbar familj.
-Ralph, ljug inte för henne. -Jag ljuger inte.
För ett år sen ville vi ha en familj ihop.
-Det vill jag fortfarande. -Nej. Du borde gå.
-Jag begår inte samma misstag igen. -Jag vill inte det här.
Det är nog nåt ni borde ha kommit överens om innan ni kom till sjukhuset.
Vi klarar det. Inget har förändrats.
Jag har förändrats. Jag har planer, och du är inte med i dem.
-Du behöver inte göra det ensam. -Det behövde jag aldrig. Jag vill det.
Jag är inte rädd för att det blir svårt.
Jag älskar redan det här barnet. Och det gör mig så stark.
Jag behöver inget annat.
Herregud, jag insåg precis nåt.
Om du kan göra det ensam kanske jag också kan göra det ensam.
Nej, nej, nej, Bridget. Det kan du inte.
Jag trodde att jag inte kunde det. Men ditt tal var så inspirerande.
Det fick mig att inse att allt jag behöver för att bli en bra mamma är kärlek.
Du behöver mycket mer än så.
Jag hade fel när jag precis sa det.
Okej. Men på riktigt, ge mig min son.
Princess Carolyn, du är fantastisk. Vill du bli min mamma?
Vi måste få tag på piller.
Kan du ringa Joby? Han låter som en knarkare.
-Har du inte ont i ryggen? -Jo.
-Hur kunde du lyfta mig över staketet? -Det var adrenalin.
-Behöver du verkligen pillren? -Hur många gånger...
Är det möjligt att du inte...
Du går i college och plötsligt är du sofistikerad...
-...och jag är en pundare. Är det så? -Nej!
Du förstår inget!
-Jag har ont. -Jag förstår det.
Hela tiden. Du har ingen aning.
Ledsen att du hade en dålig erfarenhet med min mamma, men jag har lidit hela livet.
Du borde köra mig till flygplatsen.
Visst.
-Kan jag inte köra dig hem? -Nej, Ralph.
Får jag i alla fall vänta på taxin med dig?
Visst.
AVGÅNGAR
Jag antar att vi ses.
-Hollyhock, jag är ledsen. -Jag med.
Det kanske är möjligt att jag inte...
...behöver pillren till 100 %. Jag trodde att jag gjorde det, men...ja.
Tack för att du bryr dig om mig.
-Klarar du dig? -Ja.
Jag kan ta ledigt en termin om du behöver nån...
Nej. Gud, nej. Gå kvar i skolan.
Gå på lektionerna, kyss killar och gör collegegrejen.
Jag klarar mig. Jag fattar. Droger är dåliga.
Inte alla droger.
Om du blir skadad igen och en läkare, en riktig läkare,
ger dig smärtstillande, kan du ta dem.
-Men bara om du blir skadad. -Okej.
-Lovar du? -Ja. Jag lovar.
Då så. Jag älskar dig.
Då så. Hej då.
HITTA MATCHNING SÖKER...
Undertexter: Viktor Josefsson