EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
-Har ni stängt ner produktionen? -Bara i några dagar.
Vad händer där borta?
-Det var en liten skada. -Ett stunttrick gick lite fel.
-Igen? -Och en av stjärnorna blev lite strypt.
-Va? -Bara lite.
Den minsta mängden strypt.
Alla mår bra nu. Det är som om det aldrig hände.
-Förutom... -Vad?
Några i personalen kan ha filmat incidenten,
så att det kan läcka ut till pressen.
Men det är allt.
Okej, jag lägger ner.
-Nej! -Det är för farligt. Vi måste dra oss ur.
Dra oss ur? Philbert är en enorm succé!
Vi gjorde din sajt känd, grabben, så bli inte kinkig för utgifterna.
Du behöver oss som en fisk behöver en cykel
i Portland, Austin, Boulder och Minneapolis-Saint Paul!
Opassande!
Byt Boulder och Austin och flytta fram Twin Cities.
Kan du ge mig en chans att få allt under kontroll?
Ja! Ja! Ja!
Du får en chans till. Lovar du att du kan ta hand om det?
Det här är min enda prioritet.
Bra, för min chef sa uttryckligen
att om jag sviker honom kommer han "att äta min röv till middag".
-Hallå? -Hej, kompis. Hur mår du i dag?
Konstigt. Ska jag vara på inspelningen nu?
Stanna där du är. Jag kommer dit.
-Okej. -Men gör mig en tjänst.
Se inte på tv eller gå ut på internet eller svara i telefon förrän jag är där.
Va?
-Stuart. -Läget?
Skriv ett mejl till Biscuits Braxby.
Jag vill ordna en intervju för... Vänta, nån ringer.
Ska det vara med i mejlet?
-Hallå? -Det är Sadie.
Minns du mig? Jag tänkte ge dig min bebis, du kom till Eden och tänkte på ditt liv
men fick inte min bebis?
Så klart jag minns dig. Men det här är inte ett bra tillfälle.
Jag tänkte lite... Jag intervjuade många om adoption.
När jag sa att de inte skulle få barnet blev alla elaka. Men du var snäll.
Det är ett tecken.
-När kan du vara i Eden? -Hur så?
Min kille lämnade mig, mamma stal min bil och jag vill inte ha barnet längre.
Jag är mitt i nåt nu.
Är du mitt i nåt?
Jag har värkar nu!
Jag vet. Det händer bara så fort. Jag ringer upp dig.
Okej, men om barnet kommer och du inte är här,
lägger jag det i en container.
Jag skämtar. Jag ger det till nån annan.
GRATIS INGA VÄGGLÖSS!
Hej.
Jag glömmer jämt hur litet det här stället är.
Det är fint att du inte behöver fina saker för att vara lycklig.
Jag håller med. Vad vill du?
Jag har varit upptagen med jobbet,
men nu när vi har strypuppehåll kan jag inte sluta tänka på "grejen"
som hände efter premiären.
-"Strypuppehåll"? -Avbryt inte.
-Vet du vilken "grej" jag menar? -Ja.
-Den mellan oss? -Ja.
När vi hade sex? Jag var överst och sen under. Människostil?
Ja, jag minns.
Pickles har ingen aning, och jag känner mig skyldig.
Jag hatar hemligheter. Det är som Rob Schneiders överraskningsfest.
Att du är otrogen är inte samma sak som Rob Schneiders överraskningsfest.
Nej, det här är mycket mindre sorgligt.
-Säg bara sanningen till Pickles. -Jag är inte bra på att ge dåliga nyheter.
-Kan du göra det? -Va? Nej!
Men du är bra på att göra folk nedstämda. Jag gillar goda nyheter.
Vill du att din exfru ska förklara
för din flickvän att du var otrogen med din exfru?
Varje idé låter dum när man beskriver den.
Du är inte den enda som känner sig äcklig.
Har du nån aning om hur kasst jag mådde när du gick?
-Jag fick dig att känna dig äcklig och... -Du gjorde inget. Jag är äcklig!
Jag känner mig hela tiden som en sopbrand.
Inte en mysig brand i en fin gränd,
utan en pråm som flyter på havet utan roder.
Jag är en roderlös, brinnande, stor skräppråm.
Jag är ledsen att du mår så hela tiden.
Jag gör det inte, men nu gör jag det för första gången.
Jag vet inte vad jag ska göra.
-Bra! Du borde må dåligt. -Det gör jag.
-Bra. Jag med. -Bra.
Bra!
Så, vad exakt tror du hände i går kväll?
Jag vet inte. Vi filmade några saker?
Det var en olycka och Gina blev skadad.
-Är det sant? -Hon mår bra.
-Men några bilder har läckt. -Bilder?
På grund av hur det ser ut kan vissa få intrycket av att du försökte skada Gina.
-Får de intrycket? -Ja.
-Men jag gjorde inget? -Nej då.
Vad hände?
Ni två ska göra en intervju med Biscuits Braxby.
Hon gör nyheterna roliga.
Ja. Allt du behöver säga är att du vet att bilderna ser illa ut,
men du och Gina är skådisar. Det var en övertygande scen,
och du ser fram emot att visa säsongen.
Du verkar ha allt under kontroll.
Jag är ledsen att allt blev så rörigt.
Jag har inte hjälpt dig så mycket som jag bör.
Jag kan ta hand om mig själv. Du har mycket att stå i.
Det har varit så galet med adoptionen,
men när jag får ett barn blir mitt liv mindre hektiskt.
Visst. Det är därför alla nya mödrar verkar så utvilade.
Okej, kompis. Spara dina roliga skämt till intervjun.
Men snälla, skämta inte under intervjun.
Förlåt att jag hade sönder dina möbler.
-Räcker 20 dollar för att täcka det? -Ingen fara. Men ja.
-Vad händer nu? -Jag vet inte.
-Jag måste berätta för Pickles. -Ja.
-Jag säger att vi hade ett snack. -Okej.
-Och att vi är ihop igen. -Va?
-Men hon är en toppentjej. -Nej.
Men det är hon. Du känner henne inte.
Nej, mr Peanutbutter.
Jag vill inte bli ihop med dig igen.
-Va? -Jag tror att du missförstod mig.
-Varför fortsätter du göra det här då? -Varför gör du det?
-Jag älskar dig! -Sluta.
-Det är sant. Jag slutade inte älska dig. -Nej. Vi kan aldrig göra om det.
Förlåt mig.
Ser du? Jag sa ju att du var bra på att ge dåliga nyheter.
Det var inte vad jag ville höra.
BoJack, Biscuits. Biscuits, BoJack.
Intervjun kommer att gå ner lätt, som en 1995 zinfandel.
Har du smakat på det? Bra år för zinfandel.
Dåligt år för officiella byggnader i Oklahoma.
-Jaha. -Så här gör vi.
Den röda lampan tänds. Jag: "Hej!" Du: "Hej!" Jag: "Video?"
Du: "Nej." Jag: "Allvarligt?" Du: "Jo..." och sen går du igenom allt.
-Glöm inte... -Att puffa för din serie.
Sen säger jag: "Wow, vad upplysande. Tack!"
Lampan släcks och vi är härifrån före Traffic,
och ja, jag pratar om Steven Soderbergh-filmen.
Den visas på FX i kväll och jag vill se den. Jag älskar Cheadle.
-Är jag galen eller stötte hon på mig? -Ja. Ni har en flörtig energi.
Som Matt Lauer och tidningsurklippen han intervjuar i sitt kök.
-Det här blir roligt. -Så ska det låta!
-Du måste visa mig videon. -Det är inte nödvändigt.
Jag kommer att se ut som en idiot.
Låt mig se den. Hur illa kan det vara?
Klipp till: "Åh, det är illa!" Men allvarligt. Får jag se den?
Wow, titta på mig!
Oj, jag blir riktigt...
Det ser ut som...
Ja.
För att jag faktiskt...
Ja.
Diane. Vad har du haft för dig? Berätta allt!
Jag har jobbat på en bok...
Jag var bara snäll. Det är oförskämt att tro att jag bryr mig.
Jag har nyheter som faktiskt är intressanta.
Girl Croosh rör sig mot video och jag vill att du ska vara ansiktet.
-Ansiktet? -För sajten.
Alla kvinnor under 40 kommer att vilja lyssna på dig.
Och kanske kvinnor över 40, fast det är omöjligt för oss att mäta.
Stefani... Nej.
Va? Mina föräldrar sa aldrig nej till mig,
så det är omöjligt för mig att förstå det som koncept.
Jag är en hycklare. Jag mår dåligt och får andra att må dåligt.
Jag vet inte vad jag gör. Jag kan inte vara en nyhetskälla
eller en auktoritet eller en förebild för nån.
Ingen kallade dig förebild. Ta det lugnt. Vet du vad ditt problem är?
Du har omöjligt höga förväntningar på alla, inklusive dig själv.
Det är hjälpsamt när du skriver negativa artiklar, men det är giftigt i privatlivet
och för din internaliserade självkänsla.
Borde vi inte begära mer av oss själva...
-...och människorna i våra liv? -Självklart. Men alla misslyckas.
Världen är oförsonlig nog som den är.
Det minsta vi kan göra är att hitta sätt att förlåta varandra och oss själva.
Då kanske vi borde vara mer förlåtande i vårt innehåll
och inte skriva så mycket negativt?
Åh, Diane.
Okej, då tar vi hit talangen.
Kan vi prata?
Nej. Det är ett dåligt tillfälle. Vi ska filma intervjun.
Förlåt, jag har inte memorerat ditt schema.
-Du kan skriva ner det. -Med vad, en fjäderpenna?
-Okej, Elbridge Gerry. -Va?
Hur som helst, en kvinna kom till kontoret.
Hon var jobbig, så jag tog med henne hit.
-Vilken kvinna? -Hej.
Varför svarar du inte? Varför är du inte i North Carolina?
Vi har en pr-kris.
Jag tar första planet när vi är klara här. Det är bara inte så lägligt nu.
Om du inte kan göra det, gör det inte.
Min mamma jobbade jämt och hade aldrig tid för mig.
Jag var ensam när jag växte upp.
Jag kände inte pappa eller min tvillingbror,
för våra föräldrar gjorde slut när vi var små och vägrade prata med varandra.
Åh, Tracy. Det visste jag inte.
I hela mitt liv var allt jag hade en halv medaljong med en del av ett släktvapen.
Vapnet till familjen jag aldrig kommer att känna.
-Tråkigt! -Ursäkta?
Din berättelse suger.
Vem blev inte separerad från sin familj som barn
och har en halv medaljong
i hopp om att en dag återförenas med sin förlorade tvilling?
Samma sak hände mig, och jag klagar inte för det.
-Du är inte så viktig. -Jag insåg inte att det var så vanligt.
Det är det uppenbarligen, så kan du komma till poängen?
Jag skulle komma till den om du slutar prata nån gång.
Poängen är att alla kvinnor inte är ämnade att bli mammor.
Du kanske blir lyckligare om du släpper den förväntningen
och lever det liv som du uppenbarligen hellre lever.
Två minuter till sändning!
Nej, det är inte... Jag kan inte ta itu med det här nu.
-Du måste gå. -Okej, kom. Hon är på ett av sina humör.
Det är ändå rätt skumt att vi båda har vänstra halvan av en medaljong.
Hur stora är oddsen?
Det är nåt helt annat för mig. Jag har högerhalvan.
-Så... -Åh, okej.
Hej.
-Hej, BoJack. -Mår du bra? Du ser bra ut.
Sminket täckte blåmärkena.
-Förlåt mig. -Vi gör intervjun bara, okej?
-Jag tänker bekänna allt. -Va?
-Alla måste veta vad jag gjorde. -Gör er redo.
Gör det inte.
Det jag gjorde... Jag såg videon, och det såg illa ut.
Ja, det var rätt illa. Det var misshandel.
Du övermannade mig, och om det fanns nån rättvisa skulle du sitta i fängelse.
Okej, så...
Min karriär, efter så många misslyckanden, börjar äntligen komma i gång.
Jag får erbjudanden, beundrarbrev och krönikor om vilken bra skådis jag är.
Folk vet vem jag är tack vare min talang.
Det försvinner om jag bara blir tjejen som ströps av BoJack Horseman.
Jag kan inte ljuga.
Du får inte vara det mest anmärkningsvärda som hänt mig.
Jag vill inte få frågor om dig under resten av mitt liv.
-Gina... -Gör det för min skull.
-Jag vill att det ska vara över. -Kan vi prata om det efteråt?
Nej. Jag ska vara hövlig mot dig när vi har scener ihop,
men annars vill jag aldrig tänka på dig igen.
-Hejsan, hur mår ni? -Jättebra, Biscuits.
Vi är jätteglada att vara här. - Eller hur, BoJack?
Javisst.
Jag är här med BoJack Horseman och Gina Cazador,
stjärnorna från succéserien Philbert.
Vi går rakt på sak: videon.
Herregud, det är så pinsamt.
-Det är bara ett missförstånd. -Det är nästan roligt.
Vi har skrattat åt det här på inspelningen.
Jaså? BoJack ser så arg ut i videon.
Och Gina, du ser livrädd ut.
Vi är skådisar. Det är vad vi gör.
-Tack och lov. -Ja, skådisar.
Okej, jag måste fråga. Stämmer ryktena? Är ni ihop?
-Avslöjade! -Jösses.
Där fick du ditt scoop!
Kan ni ge oss en kyss?
Gärna.
-Hur är det att dejta motspelaren? -Det är toppen.
Ni vill nog strypa varandra ibland, va?
Absolut!
Okej, hör ni. Det här har varit upplysande.
Tack så mycket.
-Och bryt! -Det var fantastiskt.
Ville ni träffa mig, mr Fondle?
Jag måste älska med dig.
Du menar med min hjärna, för jag har så bra idéer.
Tack. Jag blev aldrig uppmuntrad på mitt förra jobb.
Schysta tuttar.
Det stämmer. De killarna var schysta, men de var riktiga tuttar.
Jag ska se över budgeten för tredje kvartalet med vårt team.
-Otillräcklig kraft. -För att se över budgeten?
Otillräcklig kraft.
Säger du att jag inte har auktoritet nog att göra mitt jobb?
- Går in i sömnläge. -Vill du ligga med mig?
-Det är inte ett läge jag är bekväm med. - Var god anslut till strömkälla.
Först sa han att jag hade för lite kraft. Det har han aldrig sagt till en man.
Sen bad han mig att "ansluta" till hans "strömkälla".
Kände du dig hotad? Fanns det nån antydan till misshandel?
Inte misshandel, men han nämnde "lågt batteri".
Det är aldrig okej att hota att slå en anställd med batterier!
Vad är klockan just nu?
För kvinnliga anställda på en populär sajt är svaret "kl. sexuella trakasserier".
Det som började med anklagelser från en lägre chef
har snabbt vuxit sig till en lavin av anklagelser,
där kvinnor på varje nivå har trätt fram
med egna hemska berättelser om vad som händer
när den stora visaren möter den lilla visaren.
Han sa att han ville "ta sig in i mig med sin penis och ejakulera i mig".
Jag trodde att det var vanligt företagssnack,
men nu är jag liksom...
Uppenbarligen borde män inte ägna sig åt rovlystet beteende på jobbet,
men jag är rädd att pendeln svänger för långt åt andra hållet,
då de tvingas stå till svars för beteendet, och det är inte bra.
Henry Fondle är en sexrobot och han borde inte vara vd på nåt företag.
När du säger "sexrobot" pratar du metaforiskt, va?
Nej.
Styrelsen har beslutat att avlägsna Henry Fondle
genom att ge honom betald ledighet.
Samtidigt lägger vi ner våra streamade serier
och fokuserar på vårt första mål: att bli en sajt man kan gå till
om man inte vet vad klockan är, och som inte trakasserar nån.
Det är en stor dag för kvinnorna på företaget.
Många av dem kommer att bli uppsagda.
Du fick ett samtal från din tandläkare. Inga hål.
Emily VanCamp vill flytta ert möte från fyra till fem.
Och Todd ville att jag skulle säga att tv-bolaget drar sig ur,
alla fick sparken och serien är nedlagd.
-Va? -Det är över. Allt är över.
Vad pratar du om? Det är inte över.
Vi får hitta ett nytt hem åt vår bebis.
Vad-är-klockan? är borta, men det finns en miljard andra sajter.
Kanske sajten man går till för att betala parkeringsböter?
Eller om vi är riktigt desperata, TNT?
Poängen är att vi bara har börjat, Princess Carolyn!
Princess Carolyn?
Hon gick.
Såvida inte
jag var Princess Carolyn hela tiden.
Kattsingen!
UTHYRES
Det var det, Henry Fondle. Här är slutet.
Hej, höjdaren!
Jag har följt din karriär noga och gillar det jag ser.
Vill du ha ett stort arbetsrum på Disney-Fox-AT&T-AOL-
Time-Warner-Pepsico-Viacom-Halliburton- Skynet-Toyota-Trader-Joe's?
Ge det till mig!
Du vet att han precis fick sparken för sexuella trakasserier, va?
Ja, han har lärt sig sin läxa och är redo att börja jobba igen.
Jag har flera penisar.
Så ska det låta. Ring oss.
Vill du ta en tur? Jag vill visa dig nåt.
Åh ja! Åh ja!
Åh. Hej.
Borde inte du vara ute och "inte strypa" nån?
Förra gången vi sågs sa du att du trodde att jag kunde bli en bättre människa.
-Tror du fortfarande det? -Ja.
Jag vill att du skriver en negativ artikel. Om mig.
Du får inte skriva nåt om Gina, men... Det andra.
Allt. Jag måste få ut det.
Nej. Jag har skrivit klart om dig, för dig och med dig.
Jag behöver det. Jag är en dålig människa, och världen måste få veta.
"Dåliga människor" och "bra människor" finns inte. Vi är alla bara människor
som gör bra saker ibland och dåliga saker ibland.
Allt vi kan göra är att försöka göra färre dåliga saker och fler bra,
men du kommer aldrig att bli god. För du är inte ond.
-Sluta använda det som en ursäkt. -Jag vill ställas till svars.
Det kommer inte att hända.
Oavsett vad som skrivs kommer ingen att "ställa dig till svars".
-Du måste ta ansvar för dig själv. -Jag vet inte hur.
Här är det. Min särskilda tänkarplats.
Vi sätter på ett Lionel Richie-album och tar på varandras hål.
Henry, nej. Det hinner vi med sen.
-Jag älskar när du kallar mig pappa. -Precis.
Jag... Jag...
Jag älskar dig, pappa...
Det är okej. Det är över nu. Det är över.
Jösses.
Så där ja.
Hon är vacker. Vad ska du kalla henne?
Obetitlat Princess Carolyn-projekt.
Men inte på riktigt, va?
Tror du att min kaktus klarar sig om jag inte är där på sex veckor?
Ja, jag tror att din kaktus klarar sig.
-Är det här ett misstag? -Nej.
PASTICHES MALIBU BEHANDLINGSHEM
Det känns skumt att äta här. Så det är så här det är från andra sidan.
Pickles, jag tog med dig hit för att du skulle känna dig bekväm.
Vad fint av dig, Mister.
För jag måste prata med dig om nåt.
Åh nej, det var illa. Varför gör du så mot mig?
-Jag har inte sagt vad det är. -Ingen "måste prata" om nåt bra.
Ingen säger: "Vi måste prata. Grattis!" Eller: "Felicity Jones har en ny stylist,
och hon ser så bra ut på röda mattan i år."
De goda nyheterna först. Felicity Jones har en ny stylist,
men tyvärr är hennes kläder inte bra nog.
Åh nej! Det var dåliga nyheter. Tack för att du berättade det.
-Det var inte det jag skulle säga. -Mer dåliga nyheter?
Är det sämre eller bättre än Felicity Jones-grejen?
Det är annorlunda...
Vad det än är kan vi klara av det ihop.
Vad det än är så älskar jag dig, och inget kan förändra det.
Inget du säger kan få mig att sluta älska dig.
Pickles... Jag...
Vad är det?
Vill du gifta dig med mig?
Vad ska jag säga när jag går in?
Säg: "Hej. Jag heter BoJack. Horseman, uppenbarligen.
Ni har nog hört talas om mig. Jag är känd. Gör mig nykter, tack!"
Tänk om jag blir nykter och är samma hemska person som alltid,
fast mer...nykter?
Det är en möjlighet.
-Var inte taskig. -Det är jag inte.
Torken kan inte bota allt och göra dig till ett mindre svin.
Varför gör vi det här, då? Vi åker hem.
-Vill du det? -Är det okej?
Du har två alternativ. Du kan åka hem och försöka göra det på ditt sätt,
som du har gjort i hela ditt liv, eller så kan du se vad de har att erbjuda.
Jag förstår inte varför du är så snäll mot mig.
Efter allt du vet om mig, allt jag utsatte dig för.
När jag gick i high school hade jag en vän, Abby.
Hon var min enda vän, och vi gjorde allt ihop
tills hon började umgås med de coola, och vände sig emot mig direkt.
Hon använde alla hemligheter hon visste om mig.
Hon plågade mig hela andra året.
Men den sommaren blev hennes mamma sjuk. Alltså, riktigt sjuk.
Alla hennes coola vänner var på semester på Martha's Vineyard.
-Jag ställde upp för henne. -Varför?
För att jag är en idiot. Och det var Abby.
Jag hatade henne och kan aldrig förlåta henne,
men hon behövde mig. Hon var min bästa vän och jag älskade henne.
Nu är du här, och jag hatar dig.
Men du är min bästa vän och du behöver mig.
Vet du vad du ska säga? Vill du öva?
Jag ska säga: "Hej. Jag heter BoJack Horseman.
Uppenbarligen. Ni vet vem jag är, för jag är känd, och vi har redan ringt.
Och jag är här, för att... jag behöver hjälp."
Undertexter: Viktor Josefsson