EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
-Serien heter Crooshin' U.S.A. -Vad betyder det?
Croosh-het är svårt att definiera och att känna igen.
Ursäkta.
Jag vill få tjejer intresserade av jordbruk.
Jag vill att deras sinnen ska gro. Som potatis.
Guy.
Hej. Diane här. Jag står vid Idahos största potatisodlare:
-Starch Farms. -Hej!
Ni odlar alltså fem potatissorter och två löksorter
samtidigt som ni sysslar med sexhandel.
När började du med sexhandel?
Där försvann den micken.
För andra året i rad har det här hotellet i Michigan serverat giftig mat.
Wow, två år i rad. Som Tom Hanks, fast matförgiftning.
Smyckena ska vara säkra för människor, men efter en vecka...
Kan vi klippa bort när jag kliar mig i näsan?
Jag trodde att det var ditt sätt att hälsa.
Är det inte "passande" att borgmästaren inte har fixat rent vatten...
Nej, det är opassande. Tycker du att det är passande?
Det är ett låginkomstområde. Därav bidrar invånarna inte pengar till kampanjen...
Borgmästaren straffade dem inte medvetet. Han var för dum för att fixa vattnet.
Dum nog att tro att han inte skulle åka fast, därav...
Sluta säga "därav".
-Därav. -Nej.
Jag är Diane Nguyen... Jag är... Jag är Diane Nguyen med Crooshnyheterna!
-Okej... -Hörde du om Philip Morris Disney...
...AT&T AOL Time Warner PepsiCo Haliburton Skynet Toyota Trader Joe's?
-Nej. -Whitewhale köpte dem.
Det var som fan. Hur många företag finns det nu? Fyra?
-Är det nåt fel? -Förlåt, Diane. Jag bad om två sängar.
Det här är oprofessionellt. En säng! Hur ska vi lösa det här?
Knepigt.
Jag går ner till receptionen och säger...
Tack för att du spelar med i mitt trick.
Det är ett bra trick.
Kära, Diane. Hej. Det här är ett brev.
Personalen tvingar mig att skriva ett brev. Det ska vara terapeutiskt.
Det hjälpte knappast Zodiacmördaren.
Men det går bra på rehab. Vi går, ser på film och har yoga.
Nästa vecka ska vi ha ett färgkrig.
Det är bra att jag undviker alkohol och piller. Men det här är ett låtsasliv.
Det är ett sommarläger. Det är tillfälligt. Enkelt.
Nån dag måste jag återvända till verkligheten.
Ge telefonen till honom.
Strunt samma om han inte vill prata. Jag är hans pappa.
Det var det. Jag skickar det nog inte, men om du läser det måste jag ha gjort det.
Din vän BoJack.
P.S. Horseman.
VÄST - INGENSTANS, ÖST - CHICAGO
Jag är i Chicago i en vecka. Jag vill träffa min son.
-Du måste ändå förvarna ditt ex. -Vems sida står du på?
Titta!
Wow, där är hon. Den andra blåsiga, leriga stan intill en sjö.
Willis Tower! Och Whitewhalebyggnaden.
Är du glad över att ett storföretag öppnar ett kontor i din hemstad?
Jag är glad över skyskrapan. Där fick ni, Dubai.
-Inte illa. -Brödet är bakat med sjövatten och ister.
Michael Barbaro rapporterar. Din telefon ringer.
Här kommer lite fakta om folk som fortfarande ringer folk med telefonen.
-Hej, Stefani. -Hej, tjejen.
-Det är Guy. -Hej, Guy.
Prata på. Diane äter världens godaste macka.
-Den är okej. -Bra att du fortfarande äter mackor.
Såna brister gör att kvinnor gillar dig.
-Va? -Hur som helst.
Jag gillar dina reportage om den amerikanska kapitalismens fula sidor.
Väldigt croosh. Men kan du göra några lättsamma reportage också?
-Våra videor gör skillnad. -Ja, jag blir på dåligt humör.
Hitta glada nyheter.
-Vi fixar det. -Varför sa du så?
Det finns glada nyheter. Som flickan som säljer saft för att pappan har cancer.
Är det en glad nyhet? "Hej, USA. Vi är det enda i-landet utan billig sjukvård,
så barn måste jobba för att deras pappor ska överleva."
Det här, då? En kameraman har hittat ett bra jobb
och får resa runt med sin vackra, smarta, heltevrade producent.
Han är ganska säker på att den här sanningssökaren också gillar det.
Därför borde de svälja sin stolthet och rapportera om glada nyheter.
-Hej, tjejer. -Hej.
Berätta om ert företag Every Animal Girl.
Vi är två bästisar som tröttnande på dockor med osunda skönhetsideal.
Som Ginny. De flesta giraffdockorna har kortare halsar än genomsnittsgiraffen.
Men inte Ginny. Hennes hals får tjejer med lång hals att känna sig stolta.
Jag har lång hals, så det låter bra. Och de tillverkas av återvunnet material.
-Ja. -Nej.
-Va? -Alltså...
Den första omgången...
-Det viktiga är att vi är bästisar. -Nu får ni förklara.
Okej. Vi har nöjet att berätta att vårt företag har köpts upp av Toys Galore,
som tillhör Whitewhalekoncernen.
Toys Galore!
Ett litet företag som köps upp av ett konglomerat.
Det måste kännas bra att se företaget växa.
Vilken glad nyhet. Vad sa ni nu om återvunnet material?
Vi vet inte om det kommer att användas.
Vi fokuserar på att stärka tjejers självkänsla
och att stänga fabriken här och använda billig arbetskraft utomlands.
-Precis innan folks ledighet. -Glada nyheter.
Det här känns nog spännande.
Ja.
Kan du göra det till en glad nyhet?
Ja. Jag lägger upp det senare. Jag ska se matchen med några kompisar.
Jag fryser.
-Vill du se matchen med oss? -Vill du att jag ska träffa dina kompisar?
Du sover ju hos mig...
Det vore kul. Är det Chicago baby humans som spelar?
Det är bara en maskot.
Nu ramlar människobebisen Waa Waa omkring som en idiot.
Nej! Drick inte giftet, dumma människa.
-Vi dricker inte gift. -Det är inte på riktigt.
Han är en hyllning till ert stolta arv.
-Vilken ära. -Hälsa på alla.
Det här är Diane. Min... Tjejen jag jobbar med.
Hej.
-Är allt bra? -Ja, då. Ursäkta mig en stund.
-Förlåt... -Ingen fara. Men jag var inte beredd.
-Han dök bara upp. -Vi har inte sagt vad vi är.
-Det är okej. -Debattävlingen blev inställd.
-Va? -Min son är här. Han ville överraska mig.
Jag brukar inte låta honom träffa mina tjejer.
-Jag fattar. -Kan du bo på hotell? Bara tills i morgon.
-Tänk om han ser mig gå ut? -Gå ut genom fönstret.
-Mina grejer, då? -Jag kastar ut dem till dig.
Bra. Hej då. Tack för inbjudan. Du bor jättefint.
Kära Diane. Här är ett till brev.
Jag är sur. Den nya tjejen Beverly tog mina snacks.
Typiskt Beverly. Troligen. Jag har precis träffat henne.
Snackspåsarna är till för alla. Vi har dem till morgonpromenaderna.
Vi packar dem kvällen innan för att skapa gemenskap.
I går packade jag extra nötter för att ha på promenaden.
Jag skrev "B" på påsen. B som i BoJack.
Men i dag gick Beverly, som alltså är ny, omkring i huset
med min påse och sa: "Nån har packat snacks åt mig.
B som i Beverly. Jag har en beundrare." Hon är helt ny!
Jag får aldrig nåt trevligt. Jag borde ha lärt mig.
Men nej, jag är en idiot.
Jag längtade efter nötter och blev bara besviken.
Och det är mitt eget fel.
Hur är det med dig? Jag skojar bara. Du kan inte svara i mitt brev.
Vi hörs. BoJack.
Michael Barbaro rapporterar. Din...
-Hallå. -Diane, din senaste video...
Förlåt att det inte var en glad nyhet.
Jo, jag är jätteglad! Whitewhalekillarna också.
-Jaså? -Ja. De köpte Girl Croosh!
-Va? -De köpte Fuddruckers.
Det slogs ihop med Dow chemical och blev Spronk!
-Vänta... -Spronk köpte Univision...
...och Girl Croosh ska bli reklaminnehåll åt Gizmodo.
-Vad hemskt! -Nej, jag blir rik.
-Det är du redan. -Ja, just det.
Lycka till med Spronk, som kommer att döpas om till Contentspya.
Se till att spy ut content. Hej då.
Spronk också.
Förlåt för byggdammet.
Vill ni ha en Pepsi eller nån annan av Whitewhales goda drycker?
Nej tack.
-Förlåt för i går. -Ingen fara. Kolla på filmen.
Välkomna. Här på Whitewhale har vi allt,
tack vare den fria marknaden och Whitewhalestrategin.
Precis, mr Whitewhale!
Vilka är ni?
Och hur kom ni in? Försvinn läskiga spöken.
Vi är inga vandrande vålnader. Jag heter Vert. Vertikal integration!
Jag är Ollie oligopolet.
Vi är här för att förklara Whitewhalestrategin för de nya anställda.
Gör det snabbt, era oheliga skepnader.
Den skapades av Ezekiel Whitewhale.
Han började smått genom att ärva sin pappas oljeraffinaderi.
En dag såg han sig omkring och sa:
Vänta nu. Jag raffinerar oljan, men nån annan blir rik på att borra oljan.
Och nån annan säljer den till konsumenten.
Han skaffade en oljerigg och bensinstationer.
När han skötte produktionen och leveransen
kunde Ezekiel ta över marknaden och tvinga konkurrenterna att sälja till honom.
Det kallas vertikal integration.
Ursäkta.
Vi hoppar fram till 1980-talet.
Då tog Jeremiah företaget till en ny nivå.
Han köpte ett telefonbolag, ett sportlag
och när journalisterna var elaka köpte han en tidning.
Jag måste ha varit hungrig för jag slukade företag.
Och nu verkar det som att jag har slukat er.
Ska det här vara charmigt?
Välkomna till Whitewhalefamiljen. Var du än är kommer vi att vara där.
REGISSERAD AV BRAD BIRD
Här är era systerbolag. Tänk på dem när ni spyr content.
Får vi inte rapportera om de här?
Monsanto, JPMorgan Chase. Va? Marie Osmond.
Där! Every Animal Girl.
Köpte de Girl Croosh på grund av vår video?
Kunde du inte ha vinklat det positivt?
Det här blir nog bäst. Du kan jobba här och träffa din son oftare.
Och du kan bo i L.A. så att du inte måste låna min jacka jämt.
-Du ville ju skriva en bok. -Ja, jag har en idé.
Den ska heta En sak till, sen håller jag tyst: En rapport från kriget mot kvinnor.
-Argument, minnen, rakbladsskatten... -Vilken lång titel.
-Ja, jag lyckades inte sluta. -Den är bra, men spara lite till boken.
Jag antar att det är slut mellan oss.
-Jag antar det, såvida det inte är det. -Vad menar du?
Vi kan spela in en sista video och lägga upp den medan vi har våra lösenord kvar.
-Vi kan rapportera om Whitewhale. -Ja!
Det blir en glad nyhet. Jag blir glad av att avslöja de jäklarna.
Det här är Isabel. Hon är reporter och har jagat Whitewhale länge.
-Kalla mig Isabel. -Okej.
Det är ett monster. Jakten på det upptar all min tid.
Man kan säga att Whitewhale är...
...mitt gröna ljus på bryggan.
-Va? -Det är från Den store Gatsby. Läs mer.
-Var snäll. -Jag orkar inte. Besatthet är jobbigt.
Den har förstört mina förhållanden och min karriär. Utan resultat.
Jag hade en kontakt på lagret: Matt Minnowman.
-Han försvann. Där har du din story. -Är det inte din story?
Min redaktör lät mig inte skriva mer om Whitewhale.
Nu jobbar jag med presentguiden och rapporterar om leksaker.
Vilken leksak ska ersätta fidget spinners? Det är omöjligt att få reda på.
-Nu har vi nåt att gå på! -Vill du ta en promenad hem till mig?
Nej, det är iskallt. Hur kan det snöa i oktober?
Det finns två årstider här: Hård vinter och olidlig fuktighet. Man vänjer sig.
Kära Diane. Du vill säkert veta
hur det går med Beverly, så jag ska inte slösa tid.
Jag skrev "B.H." på påsen för att undvika missförstånd om nötterna.
Men Beverly tror att det står för "Beverly, här får du".
Varför skulle H:et stå för...
Det spelar ingen roll. Det dumma är att Beverly är allergisk mot nötter.
Därför ger hon nötterna till mig.
Dr Champ tycker nog att det betyder att allt löser sig om vi bara slappnar av.
Jag vet inte. Men det är okej, antar jag.
Jag hoppas att det är okej med dig också. BoJack.
-Har du inte sovit? -Jag kollade upp Minnowman.
Det skedde en olycka på lagret.
-Va? -Han var kvar sent på jobbet en kväll.
-Dagen efter var han död! -Skit också.
Han försökte berätta sanningen om arbetsförhållandena och dog på lagret.
Jag ska hitta hans kollegor och övervakningsfilmen.
Jag slängde dina Whitewhaleflingor.
Mikrochip... Du ser på mig som om jag vore galen. Skrämmer jag dig?
Nej, du glöder.
Vi jobbade 17-timmarsskift.
Vi var segare än en New York-pizza och jobbade hårdare än Bullslaget 1996.
Matt jobbade här. Gick han till andra sidan rummet bara för att dö?
Ja, där dog han. De lät kroppen ligga kvar.
Det var som en varning till de andra.
-Det är inte grymhet. Det är okänslighet. -Kan det inte vara både och?
-De är inte onda. De är kapitalister. -Samma sak.
Michael Barbaro rapporterar.
-Hallå. -Mr Whitewhale vill träffa dig...
...i Whitewhalebyggnaden i morgon klockan två. Ta med kameran.
Varför vill de träffa oss om de vet vad vi håller på med?
-Vi får se. -Det är lite spännande på nåt sätt.
-Jag har köpt nåt åt dig. -Va? Lägg av!
-Du gillar den inte. -Jo, men jag har ingen nytta av den i L.A.
-Du kan ha den här. -Ber du mig att flytta hit?
Nej, allt är inte en hemlig konspiration.
Ibland är en jacka helt enkelt en jacka.
Men varför är L.A. det enda alternativet?
-Jag bor där. -Det finns inget där.
Va?
-Varför vill du straffa dig själv? -Det vill jag inte.
Och inte bara dig själv. Jag ger dig min jacka jämt.
-Är det jobbigt för dig? -Nej!
Men varför ska jag lida för att du inte vill må bra?
Va? Jag vill väldigt gärna må bra.
Vilken lyx att du kan må bra när världen går under.
-Det här handlar om dig och mig. -Vad då "dig och mig"?
-Sluta... -Nej, berätta.
Är jag din flickvän?
Är jag "tjejen jag jobbar med"?
-Sluta. -Vad är det här?
Jag... Ta jackan bara.
Jag sover på hotellet i stället.
-Jag visste inte om du skulle komma. -Det är vårt jobb. Det kan bli kallt.
Jag vet inte vad det är för video ni håller på med, men jag är okej med det.
-Du kan inte hindra oss. -Jag sa ju att jag inte vill det.
När du skriver att vi är onda eller okänsliga
eller att vi är som Harry Potter-skurken
så tror folk att vi inte sinkas av moral, och våra aktier skjuter i höjden.
Era aktieägare bryr sig alltså inte om att en anställd dog i en jobbolycka?
-Vilken olycka? -Matt Minnowman dog på ert lager.
Han, ja! Det var ingen olycka. Jag dödade honom.
-Va? -Jag mördade honom!
-Menar du ett riktigt mord? -Ja, inget låtsasmord.
Han tog för många toapauser, vilket hade dåligt inflytande på de andra.
Är du inte rädd att det ska komma fram med tanke på att vi filmar dig just nu.
Kongressen har precis gjort det lagligt att mörda folk om man är rik.
Nej... Herregud, det är sant!
-Va? -Senaten kommer aldrig att godkänna...
-Inte? -Men presidenten...
-Jaså? -Men högsta domtolen... Okej, jag fattar.
Bli inte ledsen.
Om du vill göra nåt åt det kan du tjäna en miljard och mörda mig.
Barbara, ge dem en Whitewhale-presentpåse på vägen ut.
Vi kan lägga upp videon ändå.
Varför det?
Nej, okej. Ha en bra resa. Det har varit kul.
Ja, det har varit kul.
-Jag tänker inte be dig att stanna. -Det vill jag inte.
Jag är inte en sån som säger: "Diane, stanna. Jag älskar dig.
Stanna här, skriv din bok och gå på baseball med mig.
De har bra teater här och en stor böna...
Du skulle bli lycklig här."
-Du behöver inte... -Jag är inte sån.
Men om du vill stanna kan jag göra dig lycklig, Diane.
-Jag... -Jag fattar.
Nej, lyssna.
Jag mår skitdåligt jämt.
Det känns som att hela världen pressar mig, förutom när jag är med dig.
Du har varit väldigt bra för mig.
Men jag kan inte vara med dig om du är det enda som är bra i mitt liv.
Det blir för svårt. Förlåt.
-Gå inte på tåget, Diane! -Jag sa ju...
Tåget går inte till flygplatsen, utan till Cottage Grove.
Åh, nej.
Kära Diane. Beverly åkte hem i går.
Alla var glada, men hon var sur för att hon inte visste vem hennes beundrare var.
Det var irriterande, så till slut sa jag: "Det var jag. Jag är kär i dig."
Då sa hon: "Jaså? Jag hoppades att det var Mario."
Sen började hon gråta.
Alla verkade tänka: "Bravo. Du fick Beverly att gråta."
Jag undrar...
Var det värt att hon var glad ett tag när hon blev ledsen till slut?
Vore det bättre om det inte hade hänt?
När nån åker härifrån undrar man om man själv gör några framsteg.
Vissa dagar känns det inte så, men ibland tror jag det.
Oavsett så borde jag gjort det här tidigare.
Jag var olycklig i onödan för att jag trodde att det var det enda sättet.
Jag vill inte vara olycklig längre. Jag har nog blivit bra på att skriva brev.
Det är BoJack förresten.
-Hej. -Hej.
Jag brukade göra mackor när jag flyttade till Los Angeles.
-Va? -Jag var pank.
Jag hade varken vänner eller jobb och blev besatt av att göra en perfekt macka.
-Jag förstår. -Det var billigt, och att göra den...
...gjorde mig mindre deppig.
Okej.
På planet tänkte jag att jag borde göra en macka.
Jag har inte gjort nån på länge, men jag älskar dem,
och de får mig att må bättre.
-Jag måste... -En macka kan man göra var som helst.
Jaså?
Ja. Det är en till sak som är bra med dem.
Undertexter: Sebastian Lilja