PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Co je hraní?
Ví někdo?
UNIVERZITA WESLEYAN
Kdokoliv?
Při hraní zapomenete na všechno kolem a...
A stanete se něčím úplně novým.
Co je hraní? Ví někdo?
Při hraní zapomenete na všechno kolem a...
Stanete se něčím úplně novým.
PROFESOR HORSEMAN
Co je hraní?
Ví někdo?
Kdokoliv?
Při hraní zapomenete na vše kolem a stanete se něčím úplně novým.
Válím.
Aha, liháč.
BOJACK ZABÍJÍ
SCÉNICKÁ TVORBA PRO MÍRNĚ POKROČILÉ
AMERICKÁ MODERNÍ SCÉNA
SE STUDENTY WESLEYANU
CO JE HRANÍ?
Dobré ráno. Jsem profesor Horseman
a na tabuli to zůstane navždy.
Vítejte na Scénické tvorbě pro mírně pokročilé.
Co je hraní? Ví někdo?
Dobře. Vy.
Podle Stanislavského
je hraní touha vytvořit si v sobě
hlubší, zajímavější život než ten, který herec skutečně žije.
Nebo herečka.
Ano, ale také... Ano?
Meisner říká: „Hraní je skutečné jednání ve smyšlených situacích.“
Hraní je skutečné jednání ve smyšlených situacích.
Dobře, páni. To je hraní. Ale co je...
Přijde mi, že je přednáška značně podřízená teorii...
To jsem chtěl říct.
…ale skutečně poutavé umění by mělo stát na technice.
- Dobrá poznámka. - Promiňte, profesore Koni, co je hraní?
Hraní je...
Netuším, co je hraní. Nevím, co dělám.
Nepatřím sem.
Ne, nechci skončit! Hraju! Tohle je hraní!
Konec hodiny.
Pořád máme ještě hodinu a 20 minut.
Ano, zase jsem to hrál.
Znělo to opravdově.
To já tu budu hodnotit vaše hraní, ne naopak.
- Vážně? - Paráda.
Můžeme vám přehrát scény z minulého semestru.
Jasně.
- Hra se jmenuje Bum bác, mámo. - Prosím.
Mami, kde je tátův starý zajištěný granát z druhé světové?
K čemu ten starý krám potřebuješ?
Dneska chci vybuchnout.
Kde máme ručníky?
- Fajn, stop. - Co?
- Odehrává se to v Anglii? - Ne.
Tak proč máte britský přízvuk?
Hraju to.
Zkuste si procvičit přirozenou mluvu.
Tawnie, ty matce sdělíš, že se chceš zabít,
na což navazuje replika „Kde máme ručníky?“,
kterou postava pronáší věcně,
takže bys možná měla znít věcně i v předchozí větě.
Jsou to sice silná slova, ale ona to má na háku.
V tom je ta ironie.
To je chytrý.
Jo, je.
Fajn, tak ještě jednou.
Copak si zahrajeme, drahý?
Aktivity?
Aktivity nenávidím!
Ať děláme cokoliv, všechno vždycky stočíš k dítěti,
které jsme nikdy neměli!
Stop. Mluvíte k divákům.
Musíte mluvit spolu, je to rozhovor.
Hej, co jseš zač?
Zač? Začni čumět!
Mám vodítko! Vodítko o Gooberry Falls!
To je dobrý vodítko.
Ó la la, vodítko bych si nasadil!
Fajn, jedna otázka.
Ví vaše postava o své úchylce na vodítka,
nebo na to teprve přichází?
Kdo dál? Fajn. Co budete hrát?
Scénku „Jdu pozdě na hodinu“.
Už 20 minut přetahujeme.
Sakra, omlouvám se. Tak zase ve středu.
Skvělá práce. Děláte pokroky.
Bylo to super. Fakt mi to šlo, co?
ALKOHOLIK
Whitfielde, máme za sebou šest týdnů. Jak myslíte, že vám to jde?
- Podle mě skvěle. - Sebevědomí vám nechybí.
Herectví máte jako hlavní předmět,
ale byl bych rád, kdybyste si zapsal i něco jiného.
Třeba ekonomiku nebo kurz instalatérství.
Nebo přednášku pro pokladní půjčovny aut.
Co budete dělat, když vám herectví neklapne?
Chcete říct, že nejsem dobrej herec?
To říkáte vy. Ale když už je to venku...
Říká se, že nejsou špatní herci, jen špatní učitelé.
A co Jason Segel? Byl špatnej herec ve Zkažený úče.
Já jsem vynikající herec.
Uvidíte.
Dobře.
Věděla, že jsem nalitej,
a stejně mě nechala s Jonathanem odjet.
Jsem opilec!
Kriste, netušil jsem...
Chlast mě připravil o všechno!
- O práci pilota, manželku. - Co?
O tyhle dvě věci.
Aha, už chápu.
Omlouvám se. Je to jeden z mých studentů herectví.
- Snaží se... - Jakej Whitfield?
- Nikdo vás nejmenoval. - Jmenuju se Whip Whitaker.
- Sledoval jste mě? - Chlastal jsem vodku v letadle!
Lítal vzhůru nohama!
Jo, jsem ožralej!
- Ne... - Všichni to známe.
On ne. Je to zápletka filmu Let.
- To bodlo. - Moc se omlouvám.
A mám přes 0,8 promile alkoholu v krvi.
- Jsem nalitej a v průšvihu. - Fakt nevhodný.
- Na káry, na padrť, na sračku. - Tolik práce.
- Sťatej, zpitej, zlískanej. - Je mi to líto.
- Jako Dán, jako mužik. - Moc si našeho kroužku vážím.
- Na cucky. - Vážně.
- Zmaštěnej, pod obraz. - Mrzí mě to.
- Omlouvám se. - Abych to shrnul, jsem opilec.
Násoska!
Fajn, sklapni. Jseš násoska.
Kdepak! Hrál jsem to.
Zdá se, že se žák stal žákovatějším.
Páni, herec.
POKUS
Faul! Ten kos ji zkosil! Proč nepískáš?
Ženský lítaj na všechny strany!
Co to má bejt? Výprodej svatebních šatů v Prioru?
Nemám pravdu?
Fajn.
- V rugby se tohle může. - Co? Vážně?
A Prior nikdo nezná.
Škoda. Ten kabát byl určitě předraženej.
Konec? Vyhráli jsme?
Hej, bylas fakt dobrá! Myslím.
Nemusíš sem chodit, pokud to není pro tebe.
Ne, bylo to fajn. Koukej na nás, oba ve škole.
Jen říkám, že ty máš svoje a já zase svoje. O nic nejde.
- Skočíme si na jídlo? - Nemůžu.
Po výhře vždycky chodíme slavit do Konspirace.
- Super. Můžu jít taky? - Asi bys neměl.
Je to bar a bude tam alkohol.
- Nevadí. - A mladý holky.
- Narážíš na něco? - Ne. Jen říkám, jak to je.
- Fajn, tak zase příště. - Chytni klíště!
Teda nechytej.
Díky.
Výborně. Pokračujte jako oni.
Tawnie, jsi kámoška Topolovky…
- Zrovna jsme rozhádané. - Zase?
Naše hádky jsou jako písničky Adele.
Na jedno brdo, akorát s jinými slovy.
- Rozumíš tomu rugby? - Upřímně? Ne.
Ze zimních prázdnin se vrátila nakrknutá, ale taková už ona je.
Prostě si řekla: „Tohle jsem teď já
a vy se s tím smiřte.“
Co s tím naděláme?
Asi se s tím smíříme.
Přihraj! Výborně!
Utíkej! To je ono!
Pětka! To je moje ségra!
Skvělej pokus!
Pokus? Vždyť zaskórovala.
Říká se tomu pokus.
Pokuste se držet krok.
RUGBY A ŽIVOT
- Jo! Paráda! - Výborně, Kardinálové! Jo!
DNY VÍNA A RUGBY
Týmy zatleskají jeden druhému a pak rozhodčím.
Tak se to dělá. Viz poznámky.
My víme.
Tak co, mlátičko? Dva pokusy, dva přeběhy a gól z kopu?
Hotovej Jonah Lomu.
- Skvělá hra, Topole. - Topole!
Pěkný. Dáš mi taky přezdívku, Regino?
Co třeba „Profesor Horseman, člen profesorského sboru“?
- Musíme jít. - Jo, běžte.
Uvidíme se. Uvidíme se v mlýně.
- W-E-S-leyan! - Do toho!
Zabereme a rozdrtíme!
Počkat, kde je Topolovka?
Myslíte Topolovku Manheim-Mannheim-Guerrero...
TOPOLOVKA
Čau, co se děje? Seklas s rugby?
Bože, zníš jako tři z mých tátů.
- Ostatním pěti se ulevilo. - Šlo ti to.
Musím se soustředit na učení. Nejsem tu, abych žila jako kaskadér.
Jo, ale rugby nás spojuje.
Fajn, tak si asi najdeme něco novýho.
Dobře, já bych si třeba mohla číst Gender Touble od Butlerový
a ty bys mohl učit.
Jseš v pohodě?
Jen mám moc učení.
Nemáš za pár týdnů představení?
Americká moderní scéna?
Jo. Já přijdu.
- Super, tak se tam uvidíme. - Jo, uvidíme.
Ledaže tě uvidím...
DOHODA
- Prosím. - Ahoj.
- Tady tvůj skvělej účetní Gaz. - Ahoj.
Všiml jsem si, žes loni dost utrácel.
- Byls na odvykačce? Několikrát? - Všiml sis toho teď?
Mám spoustu klientů. A loni jsem jel hodně v koksu.
Ale je to dobrý. Natoč film a budeš v pohodě.
- Točíš něco? - Ne.
Učím na univerzitě.
- Ty nenávidíš peníze? - Gazi...
Dobrý. V zásadě jsme v pohodě.
Jak jsem řekl ženě, než mě opustila: „Jsme v pohodě, žádnej strach.“
Možná ale prodáme aktiva.
- Pořád máš restauraci? - Elefante?
Toho požírače peněz se rád zbavím, ale kdo by ji koupil?
Beru! Máme dohodu!
Jo, byl to tvůj nápad.
Ještě jednou mi to vysvětli.
Fajn. Budeš trávit čas
se sexsymbolem Joeym Pogem,
abyste si vybudovali pouto.
Až pouto vznikne,
prožijete jeden kouzelný večer sexuálního souznění
a pak si budeme konečně kvit.
Ty si mě vezmeš a vy dva už se nikdy neuvidíte.
- Za zkoušku to stojí. - Kdo to je?
- Pan Piš... - Omluvte mě.
Prosím? Ne?
Fakt? Moment.
Mám koupit Elefante, Fialko?
Byl bys můj manžel i šéf.
Jako Eva a Vašek... Ne.
- Určitě jsou i dobrý příklady. - Určitě.
Ale restaurace je velkej závazek.
Co kdybych do toho šel s tebou? Miluju jídlo.
Skvělej nápad, Joey Pogo. Beru!
Že do toho jdeš. Se mnou.
Mám plno nápadů.
Jedno slovo: otočný stoly.
Počkat.
Než se ukvapíme, měli bychom zvážit dlouhodobý...
Ten člověk na telefonu čeká a já nechci bejt nezdvořák.
Promiň, jistě. Dokonči telefonát.
Beru! Můžeš to doříct.
- ...důsledky. - Otočný stoly.
STAŘÍK
Heidi, chlapa nikdy nesbalíš na svoje feministické řeči,
švýcarského dědečka a ty svoje kozí kamarádíčky...
Stop. Terry, té postavě je 28.
Takhle podle vás zní 28letý člověk?
Ano?
Každou postavu mluvíte hlasem staříka.
Jestli chci uspět v showbyznysu, musím být jiný.
V „showbyznysu“
obsazují do rolí staříků staříky.
- Já vám ukážu. - Jen to ne.
Uvidíte.
Do konce hodiny zbývá 20 minut.
Po tom mostě jsem jel opilej stokrát, ale nikdy ne na černým ledu.
Za nás se tomu říkávalo „skrytá skluzavka“.
Ne.
Ale problémy jsme tehdá neřešili v nějakých spolkách.
- Ne, dělali jsme pálenku ve vaně. - Odejděte, prosím.
- Jakej Terry? - Žádnej.
Můžu si sednout? Starý kosti už moc neslouží.
Jasně.
To je další z mých studentů, lidi.
Omlouvám se. Nevím, proč si myslí, že to na mě udělá dojem.
Právě jsem si ulevil do pleny pro dospělý.
Terry...
Tady mě máte, na sklonku života, kterej jsem celej propil.
Práci pilota...
- Syna... - Žádnýho nemáte.
Už ne, protože jsem ho opustil.
Opustil jsem svýho chlapce!
- Tati? - Chlapče!
- Proboha. - Jsi to ty, tati?
Práce v destilérce mě připravila o zrak.
Moje zlatý děťátko!
ZÁZRAČNÝ STUDENT
Běžte se s Ruthie projít, Todde,
a já zatím udělám přednášku.
Je ještě malá a nechci ji vystavovat zoufalství.
Jasný, šéfko.
Dneska tu máme výjimečného hosta.
Moji kamarádku princeznu Carolyn,
která byla velice laskavá a přišla nám povědět o hereckém byznysu.
Neudělejte mi ostudu, prosím.
Ale ne.
Za kolik měsíců člověka obvykle někdo objeví?
Za jeden? Dva? Tři?
Jen chci říct, že jsem viděl všechny filmy Roberta Altmana.
Doporučíte mi bufet, kde vás někdo objeví u koktejlu?
Co když chci dělat nahý scény? Stejně musím podepsat revers?
Co ten kluk, co se na nic neptal?
- Ten zadumanej vzadu. - To je Stan.
Má to v sobě.
Vzhled a charisma,
schopný udělat ze mě zase 13letou holku
a z 13letý holky ženu.
Chci ho obsadit.
- Nevidělas ho hrát. - Je dobrej?
Nejlepší ze třídy.
Měl jsem pochyby, když hrál scénu z Důkazu,
ale když dal scénu z Pochyb, důkaz byl na světě.
- Dám mu smlouvu. - Ne.
Stan musí dokončit školu. Je ve druháku.
Super! Je plnoletej, ale vypadá mladě.
Může brát všechny role, který odmítnou mladý talenty,
protože jsou na drogách, ve vězení, na odvykačce nebo páchají sebevraždu.
- Není připravenej. - Co kdyby se rozhodl sám?
Chci tě zastupovat a hned tě můžu obsadit
do role Narozeninovýho kluka v Narozeninovým tátovi.
L.A. ti nikam neuteče, Stane.
Potřebuješ vzdělání, abys měl něco jistýho.
Podívej se na mě, Stane. Máš příležitost.
K čemu ti bude cár papíru? Vejška je k ničemu!
Stane? Stane. Stane, Stane.
Jednou se ohlídneš zpátky a uvědomíš si, že tady na kampusu
jsi byl naposledy skutečně svobodnej.
Chceš svobodu?
Mrkej na Smirnoff salónek na afterparty po předávání Emmy.
Celý svůj profesní život jsem se chtěl dostat sem a vůbec jsem to nevěděl.
Tam venku tě nic neochrání.
Ne, ale můžeš tam mít péřovku s nápisem „Narozeninový táta“,
kterou dostaneš na natáčení.
Tady jsme v bezpečí, Stane. Neopakuj moji chybu, prosím.
No tak, dostaneš vlastní židličku se jménem!
- Zatraceně! - Tak je hodný. Hodný kluk.
Fajn, na úvod ti necháme spravit zuby.
SLADKÁ VĚDA
SIRÉNOVÝ DEN
STUDIE MARSHMALLOW
Marshmallow?
Díky!
To bylo pro malou.
To jste měla říct dřív.
Pokud vydrží 15 minut, aniž by ho snědla,
dostane ještě lepší odměnu.
Lepší než marshmallow?
Budeš mít krásný vzpomínky, Ruthie.
Volá Todd, tady Maude!
Máš marshmallow a když ho nesníš, za 15 minut dostaneš lepší odměnu.
- Co uděláš? - Nebuď srab.
Sněz to.
Kdo ví, co bude za 15 minut?
To mi stačí. Díky, Maude.
Ne! Co jsem to provedl? Musíme najít další marshmallow.
Todd volá mód Maude!
Dělám si srandu. Žádnej mód nemám.
Maude? Na vejšce jsem nebyl.
- Kde tu seženu marshmallow? - V jídelně?
V jídelně? Tohle je Wesleyan, ne Bradavice.
Z čeho se vůbec dělají marshmallow? Mohl bych je vyrobit.
Převážně asi z chemických látek.
Do laboratoře!
Hej ty! Vyrob mi marshmallow!
Snažím se vyléčit nádory na mozku.
To teď není důležitý!
Pokud neseženu marshmallow,
jedna psychiatrička se rozzlobí na tohle mimino!
Psychiatrička?
Už mi leze krkem, jak měkké vědy hrají prim
v diskuzích o behaviorálním vývoji!
Teď jim to natřeme!
- Je mi líto, ale experiment skončil. - Co? Proč?
Protože jste snědl to marshmallow. Na shledanou.
Doktorko?
Gratuluju!
Jsem Willie Wesleyan a tys vyhrál naši školu!
Univerzita Wesleyan je tvoje!
Cože? Proč?
Někdo musí držet správní radu v lati,
až tady nebudu.
Omlouváme se.
Vedle děláme výzkum LSD.
Pojďte, pane Phillipsi. Musíme jít.
Šňuptylky chutnají jako kýchavky!
Ano, pane Phillipsi, všechno chutná jako něco.
Tak tohle je vejška.
PROBLÉMOVÁ STUDENTKA
- Chtěl jste mě vidět? - Ano, Amy. Posaďte se.
Konec semestru se blíží
a já dávám dohromady obsazení studentského představení.
To představení je důležité.
Od televizní hvězdy BoJacka Horsemana to možná zní bláznivě,
ale v mnoha směrech pro mě to představení znamená víc
než populární seriál, jehož hlavní hvězdou jsem byl.
- Pro mě taky moc znamená. - Vážně?
Docházku máte mizernou.
Zapomínáte repliky. V jednom kuse jste unavená…
Já se polepším! Vážně!
Dobře.
Do kabiny se hrnula voda a já šmátral v přihrádce
po kladívku, abych mohl rozbít okno.
Promiňte, je to...
Ne, kdepak. Ne.
- Ven. Tohle musí přestat. - Co?
Je to tu vyhrazené pro lidi, co se opravdu chtějí změnit,
ne pro zoufalé studenty herectví s rádoby problémy, Amy.
Jen jsem hledala pomoc!
To bylo...
PREMIÉRA
Hele, nevíš, o čem to bude?
Bude to začínat,
tak si tenhle řev šetři na rugby, ano?
Moje hypotéza se potvrdila. Děti milují marshmallow.
Neříkej.
Pořád píšeš ty paměti?
No, co se toho týče...
Miluju, když příběh začíná takhle. To bys tam měla napsat!
REZERVACE TOPOLOVKA M-M-G-R-Z-H-F-M
Kde, sakra, je?
Profesore Koni, jsme připravení.
Světla.
Zdravím.
Díky. Děkuju. Jste moc laskaví.
Vítám vás na „Americké moderní scéně“.
Studenti se na představení moc těší.
Za semestr udělali velké pokroky.
Opravdu velké. Předtím byli strašní.
Ale teď...
Ale to už uvidíte sami.
Nicméně jsem na ně pyšný.
Jako první uvidíte scénu z Americké nemoci Karla Čápka.
Podle tebe pravou Ameriku ztělesňují kovbojové?
Podle mě ji ztělesňuje byznys. A kapitalismus!
Tady Topolovka.
- Zanech vzkaz, pokud je ti sto. - Sakra.
Začínám mít pocit, že ti po americku nakopu zadek!
BoJacku? Do háje, tvoje představení!
Tawnie bude zuřit!
Zapomeň na Tawnie, já zuřím. Už to probíhá.
Promiň, zapomněla jsem.
Vím, že tvým studentům stačí odehrát scénku, ale já musím psát seminárky.
Souhlasím, že herectví jako hlavní předmět je k ničemu.
Kvůli tomu představení sem ale přijeli až z Kalifornie.
Z Chicaga. A tobě je zatěžko přejít kampus?
Fajn, natáhnu na sebe kalhoty.
- Celej semestr se mi vyhýbáš. - Mám toho hodně.
Studuju tu. Jsem vysokoškolačka.
- Myslel jsem, že tě uvidím víc. - Byla jsem tu dřív.
Byl to můj život, můj svět. A najednou tu jseš ty.
Mohl ses mě zeptat, jestli mi to nevadí.
Omlouvám se. Myslel jsem, že moje sestra...
Jako by to mělo nějakou váhu.
- Má. - Vždyť se prakticky neznáme.
- Cože? - Ale to nevadí.
Oba jsme nějak žili, než jsme se poznali.
Já už tak žít nechci.
Ten život, ta osoba? To nejsem já, já...
Promiň, že jsem se tě nejdřív nezeptal.
Bylo to sobecký.
Dobře. Díky.
Pokud ti to tak moc vadí, příští semestr už učit nebudu.
Seženu si práci jinde...
Tawnie říká, že ti učení fakt jde.
Vážně? Myslel jsem, že jste rozhádané.
Jo, ale pořád ji mám ráda.
Jsme my rozhádaní?
Jo, ale...
Jo.
Měl bych se vrátit.
Jestli se budeš chtít na podzim vrátit, nebude mi to vadit.
- Jo? - Jen...
Trochu v našem vztahu zvolníme, jo?
Jo, jasný.
Díky.
V tu chvíli jsem pochopil, že jsem tu doma.
A dokud tu budu,
nic se mi nestane.
Ale co já můžu vědět?
Vždyť jsem jen 15letý kluk z Brighton Beach.
Ano!
Profesore Koni!
- Pojďte k nám. - Ne, ne.
- Na jeviště. - Ne, no tak.
Děkuju.
Děkuju mockrát.
VOLÁ CHARLOTTE
Prosím?
- Musíš to zarazit. - Co?
Novináře, co obtěžují Penny, aby jim řekla svůj příběh.
Jaký novináře?
Ať už jde o cokoliv, nechci s tím mít nic společnýho.
A moje dcera taky ne.
Přísahám, že nevím, o čem mluvíš.
Tak to rychle zjisti!
Překlad titulků: Martin Drtina