NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
HUBBA BUBBA FIELD, IHMISVAUVOJEN KOTIKENTTÄ - HYVÄ, VAUVAT!
Hakkaa päälle, Ihmisvauvat!
Maista uuniperunaa Chicagon tyyliin.
Miksi kaikki täällä on "Chicagon tyyliin"? Tajuamme: olemme Chicagossa.
-Kokeile nyt. -Katso!
Haarukka ja veitsi eri pakkauksissa. Valtavasti muovia!
Niinpä. Tai sitten Chicagon ihmisvauvojen omistaja on Muovi-co:n omistajan veli,
ja olemme osallisina sukurutsaisessa rahanpesujuonessa, joka tappaa maapallon.
Mutta minkäs teet?
DIANE, MASENNUSLÄÄKETYYLIIN
ENSIMMÄINEN LUKU
KUUMIA KOIRIA NAUDASTA
Huomenta, kaunokainen.
Haluatko lähteä Chicagon tyyliseen museoon?
Se olisi kivaa, mutta pitää kirjoittaa. Ensi kerralla sitten.
Hyvä. Täytin hyvän poikaystävän määritelmän -
ja nyt voin pelata loppupäivän videopelejä.
Hei. Minä olen Diane.
Olen nuori tyttö Bostonista -
ja olen aina halunnut kirjoittaa hyviä juttuja.
Tämä ei ole hyvä, ja korjaa tämä myöhemmin.
Diane, olen isäsi enkä tue sinua.
Keksi esimerkkejä, joissa isä ei tukenut sinua!
Selvä. Sama pätee lukiokavereihin.
Hei, olen Krissy Keating.
Saatko käyttää oikeaa nimeäni? Tarkista, saatko käyttää sitä.
Kohtelin sinua paskamaisesti, mutta nyt ehkä tajuat, että minuakin kiusattiin.
-Kiinnostaako tämä ketään? -Hei.
-Kirjoita minusta. Annoin salaattikulhon. -Jonka minä rikoin!
Vastaa puhelimeesi.
Ja minä kokosin sen kullalla -
luettuani japanilaisesta kintsugi-perinteestä.
-Sitten se hajosi taas. -Kuten avioliittomme.
Onko siinä jotain? Onko mikään tästä mitään?
Vastaa, Diane. Soitan sinulle juuri nyt.
Mitä?
-Haloo. -Moi, Diane.
Jos laitan huonot oppilaani tekemään esityksen, tulisitko katsomaan?
Siitä tulee kurja, joten haluan paikalle ystäviä.
-Mikä myyntipuhe. Miten voisin vastustaa? -Eteneekö kirjasi?
-Kirjoitan sitä ostarilla. -Miksi siellä?
En voinut keskittyä kotona ja täällä voin tehdä töitä 10 tuntia putkeen.
Täällä voi syödä ja tarkkailla ihmisiä eikä tarvitse kestää Chicagon "kevättä".
Tiedoksi: 49 fahrenheit-astetta ei ole kevät.
-Se on puolet Lacheyn poikabändistä. -Mitä?
49 on puolet 98:sta.
Älä hio materiaaliasi keskusteluissa, Diane.
Howie Mandel teki niin. "Ihanko, Howie? Sinulla sattui olemaan kumihanska?"
Nyt minun tarvitsee vain kirjoittaa.
Minulla on valtavasti tarinoita, mutten tiedä, onko niistä kirjaksi.
Aiotko kirjoittaa minusta?
-Olen kirjoittanut sinusta kylliksi. -Mutta olet siinä niin hyvä.
Joku on varmasti ihan yhtä hyvä.
ROUTE 64 IHAN YHTÄ HYVÄ TIE
Baxter, kultaseni. Kerron lyhyesti Penny Carson -retkemme tilanteen.
Olemme löytäneet kolme neljästä New Mexicossa asuvasta Penny Carsonista.
Baxter, olisin ilomielin hääristeilyllämme Unjugaan, mutten voi lopettaa nyt.
Odotamme neljättä Pennyä, ja hän varmasti tärppää.
Anteeksi, en tarkoittanut teitä. Paige!
Suukkoja, Baxter kaunis. Tuolta tulee etsimämme kauris.
No niin, kirja. Tästä lähtee.
Minä kasvaa Bostonissa, koska etäinen isäni asua Bostonissa.
Huonoa kieltä, korjaan myöhemmin.
Minä Bostonista!
-Et ole kotoisin Bostonista. Mutta okei. -Papukaupunki.
Ymmärtääkseen lapsuutta Bostonissa -
on palattava 250 vuotta ajassa taaksepäin Bostonin teekutsuihin.
Verotus ilman edustusta on tosi epistä!
Tsekkaa! Teet lentää jordaaniin.
Pientä rajaa!
-Hyvä, Patriots! Ei liity asiaan. -Seis!
-Harhaudun asiasta. -Etkö osaa keskittyä? Mikä vialla, Deedee?
Japanilaisen kintsugin idea on se, että säröt kuuluvat esineen tarinaan.
-Mihin se liittyy? -Pitää tutkia traumaa!
Pitää tosiaan tutkia Traumaa!
Siellä on kevätale. 40 pinnaa pois.
Kuulitko, ettei lompakkovarasta ole saatu vieläkään kiinni?
Veikkaan, että se on käherrinkärryn Devon.
No älä! Tosi jäätävä teoria, Ivy.
-Anteeksi... -Saat anteeksi.
-Kuulitko, mitä Gemberlyn kaapista löytyi? -Kerro heti!
Tarkoitin "anteeksi, tarvitsen eri koon". Tuotelapussa ei ole kokonumeroa.
-Täällä Traumassa ei tuijoteta kokoihin. -Voitteko silti auttaa?
Toki. Voisi auttaa, jos tajuaisit, miksi sinun pitää numeroida oma vartalosi,
jotta voin palata tähän mysteeriin. Kiitti.
-Haloo. -Eikä. Se vastaa puheluun.
Diane! Hienoja uutisia!
Synttäri-isin ensiesityksen lukema oli 0,006, eli isoin julkisen kanavan osuus -
sitten Leijonan luolan jakson, jossa verihajuveden keksijän käsi purtiin irti.
-Hienoa! -Firmani hoitaa haulit himaan!
-Onko tuo okei, vai loukkaako se jotakuta? -Tutkin asian.
Ja kun Todd vahtii vauvaa, työn ja vapaa-ajan tasapaino on vihdoin tikissä.
-Soititko vain kehuaksesi? -Mietin,
miten se voisi olla vielä tikimmässä.
Ja keksin: lisätyöllä. Ajattelinkin kysyä, mitä kirjallesi kuuluu.
Mietin yhä, mikä sen "on" oikein on.
-Olet kirjoittanut puoli vuotta. -No, se kertoo siis...
-Traumasta. -Traumasta?
Tai vahingoista. Säröillä olevista kulhoista, jotka korjataan kullalla.
Ehkä kaikki ovat säröillä, mutta hyvällä tavalla, koska se tekee meistä meidät.
-Onko siinä mitään? -On. Hyviä säröjä. Hyvä.
-Lähetä sivuja. Välitän ne kustantajalle. -Okei, mutta ei kiirettä?
Okei, mutta ei! Kiirettä.
-Mitä saisi olla? -Tietoa ja lisukkeeksi paljastuksia.
-Onko se pastaa? -Ja vettä. Näännyn janoon.
Itse asiassa voisit jäädyttää veden kuutioksi ja pudottaa sen viskiin.
Etsimme Sarah Lynnin erästä tuttavaa.
Sarah Lynnin? Puhutteko BoJackista?
Puhummeko BoJackista?
En tiedä, mitä etsitte, mutten tiedä mitään.
-En ole nähnyt kumpaakaan vuosiin. -Mutta olet kuitenkin nähnyt?
Kysyn keittiöstä pastastanne.
BoJack?
Hänhän löysi tytön kuolleena planetaariosta.
-Niin? -Löysi? Haistatko palaneen käryä?
Jos he olivat yhdessä AA-kokouksessa...
Miksei hän kertonut poliisille? Mitä hän salaa?
-Olet kirkas kuin tuore pennin raha. -Penneistä puheen ollen, mihin Penny meni?
-Ruoja! Juttumme karkaa! -Voi toimittajaparkaa!
"Tavallaan se salaattikulho olin minä, ja säröt olivat myös minua..."
-Surkeaa. -Sehän on vain luonnos.
En muista, mitä tapahtui milloinkin, enkä pysy asiassa.
Se johtuu lääkkeistä. Pelkäsin juuri tätä.
Mutta eikö se ole sen arvoista? Olosi on paljon parempi.
Oloni on kevyempi ja selkeämpi, mutta myös sumeampi.
Olosi on selkeä ja sumea? Miten niin voi edes olla?
-En tiedä. Sumun takia. -Hei. Pidä tuo.
-Kirjoittaminen vai sumu? -Kumpikin.
Hyvä on. Aloitetaan alusta. Olen vauva.
Hei, vauva! Eikö olekin hienoa kasvaa -
rakastavassa ylemmän keskiluokan perheessä?
Perheeni ei ollut rakastava. Se tässä onkin ongelma.
Sinulla oli asiat hyvin! Kerro, milloin muka olin huono isä.
Esimerkiksi silloin, kun käskit minun hävitä Boggle-pelissä,
jotta veljeni saisivat tuntea olevansa "fiksumpia kuin tyttö".
-Etkö keksi muuta? -On muutakin.
Koko ajan oli kaikenlaista. En vain osaa ilmaista...
Onko kirjasi pelkkää valitusta?
ITKU-DIANEN RUIKUTUKSIA
-Olen kohdeyleisösi, eikä minua kiinnosta. -Et sinä ole kohdeyleisöni.
Kirjasi on tosi tylsä.
-Kuulitko, mitä Gemberlyn kaapista löytyi? -Kerro heti!
Lompakkovarkaan viesti, jossa luki lompakkojen sijainti.
Mitä nyt? Yritän kirjoittaa lapsuustraumoistani. Kuka olet?
Ivy. Muutin juuri äitini kanssa Etelä-Kaliforniasta Chicagoon.
-Mitä? En voi... -Isäni kuoli, ja halusimme uuden alun.
En vielä ihan tajua Chicagoa, ja talvet ovat sikakylmiä,
joten hengailen lähinnä ostarilla. Ostarit ovat kivoja.
Tai jäätäviä, kuten me nuoret sanomme.
-Sinähän olet Ivy Tran? -Kyllä, Ivy T.
Tarvitsen apua.
Joku on nyysinyt haalareita neloskerroksen Baby Holesta.
Jos en löydä syyllistä, pomoni ripustaa pääni seinälle.
Pomot voivat olla tosi ärsyttäviä. Otan tapauksen tutkittavaksi.
-Niin, ja olen amerikanvietnamilainen. -Jäätävää.
"Ivy Tran, ruokamaailmaetsivä?"
Tämähän on hauska.
Kirjani pitäisi olla syväluotaus henkisistä säröistä,
mutten edes pääse käsiksi säröihini. Olen niin -
-höpömarjoissa. -Mitä höpömarjat ovat?
Tarvitsen synkkyyttä, mutta se ei onnistu.
Kun olemme yhdessä tai ulkona, olen onnellinen, mutta kun alan kirjoittaa...
Et pystynyt kirjoittamaan, kun olit masentunut etkä nyt, kun et ole.
Olisiko niin...
-Etten vain osaa kirjoittaa? -Ei. Että et halua kirjoittaa tätä kirjaa.
Mutta kun haluan. Se on vain vaikeaa.
Mutta kaikki mikä kannattaa on vaikeaa.
En kirjoita Ivy Tranin ostarimysteerejä!
-Mikset? -Älä viitsi.
-Älä itse viitsi. -Älä itse.
Sanon sinulle nyt saman kuin sanon aina ystävälleni Eileenille.
-Älä... -Eileen, come on.
ELÄINTEEKKI
Lisää lääkkeitä, kiitos.
Haloo.
Tarjosin kirjaasi Brad Pittin Plan B ja Craig Bierkon Plan C -yhtiöille.
-Elokuvaoikeudet kiinnostavat molempia. -Mitkä elokuvaoikeudet?
Mitkäköhän? Uuden Robin Hoodin oikeudetko?
-Ei, vaan sinun kirjasi oikeudet. -Minkä kirjan?
Uusi Robin Hood kuulostaa kyllä hyvältä. Judah!
-Ehkä Marian-neidon näkökulmasta? -Sofia Coppola ohjaa!
-Kysyn Rebecca Fergusonin agentilta. -Puhelumme on kesken!
-Niin. Ideasi säröistä kiinnostaa kaikkia. -Ei se ollut mikään idea!
Kuvittele kaikkia pieniä Dianeja, jotka haluavat nähdä tarinansa valkokankaalla -
pienellä Oscar-kelpoisuuskierroksella Nykissä ja LA:ssa.
Eikö se ole liian surullinen? Voisin kirjoittaa jotain hauskempaa.
Suru on uutta hauskaa. Sitä paitsi suru tekee siitä henkilökohtaista.
-Niinkö? -Kyllä. Kaikki ovat innoissaan.
Mutta sivuja pitäisi saada.
Eli tee mitä teet parhaiten ja suolla surua.
Sofialla on kiire Leenan näkökulmasta kerrotun Peter Panin kanssa,
ja Rebecca tekee tv-draamaa lipunrepijästä leffateatterissa,
-jossa Batmanin vanhemmat ammuttiin. -Onpa voimauttavaa! Diane, pitää lopettaa.
Ngu-yen?
Eikö ketään?
-Hei, äiti. -Hei, Pen!
-Mikä on vialla? -Ei mikään. Tulin vain käymään.
Enkö saa käydä äitini luona? Miksi tenttaat?
Rauhoitu ja hengitä.
Töissä tapahtui jotain.
Jotain? Vai jotkut?
Seurasitteko te minua?
Jos ei halua tulla seuratuksi, ei kannata käyttää vilkkua.
-Naisen ei tarvitse kertoa aikeistaan. -Missä oikein opit ajamaan?
-Voinko auttaa? -Paige Sinclair, sähäkkä tyttötoimittaja.
Ja minä olen Max!
-Selvä. -Tutkimme Sarah Lynnin viimeisiä päiviä -
ja luomme aikajanaa. BoJack Horsemanilla saattoi olla asiassa osansa.
-Teidän pitäisi lähteä. -No, kannatti yrittää.
Itse asiassa tapasin Sarah Lynnin juuri ennen hänen kuolemaansa.
-Kannatti tosiaan yrittää. -Hän kävi Oberlinissa BoJackin kanssa.
-Kävikö BoJack Oberlinissa? -Mitä tapahtui?
-Ei mitään. -Mikset kertonut minulle?
Käskin vain BoJackin lähteä. Ei muuta.
-Olivatko he juovuksissa? -Onko BoJack joskus selvin päin?
-Kertoisitko tuon julkisesti? -Ei hän kertoisi.
Anteeksi. Käymme päivälliselle.
-Juottiko BoJack Sarah Lynnin humalaan? -Juottiko sinusta?
-Penny... -En ole mikään lapsi.
-Heille pitäisi kertoa Maddysta. -Kuka on Maddy?
Paras koulukaverini. BoJack asui täällä ja osti Maddylle viinaa tanssiaisiin.
-Hän sai alkoholimyrkytyksen. -Siis mitä? Asui täällä?
Onko täällä bileet? Miksei Kylea kutsuttu?
-Isä... -Vitsi, vitsi. Nyt täällä on bileet.
Kyle, nämä ihmiset ovat jääkaappikorjaamosta.
Sanoin, että jääkaappimme toimii hyvin, ja he olivat juuri lähdössä.
Aivan. Jos mieleenne tulee muuta, soittakaa ihmeessä.
Viinikaappi on kyllä ollut vähän outo.
Kaksi jääkaappia? Terveisiä Rockefellereille.
Voisitko pitää pienempää ääntä?
En saanut unta, ja viheltelet huutaen.
Viheltelen vain Chicagon tyyliin.
Älä. Ole hiljaa, minun pitää kirjoittaa.
Hyvä on. Kirjoita pois.
-Miten kirjoittaminen meni? -Mitä tarkoitat?
Sinun piti kirjoittaa tänään.
Onko jo ilta?
-Olin vain ajatuksissani... -Oletko ihan kunnossa?
-Taivas. Mikä on vialla, Diane? -Minä...
-Ei hätää, osuin kukkaruukkuun. -Et pyttyyn?
En työnnä päätäni vessanpyttyysi.
-Älä ole ällöttävä. -Pytty on meidän. Tästä on puhuttu.
Tuli kiire. Tähtäsin ruukkuun.
Mutta entä lavuaari tai suihku? Vessassa on monta viemäriä.
Anteeksi. Pitää kirjoittaa.
Ehkä sinun pitäisi mennä nukkumaan ja kirjoittaa aamulla.
Ei. Minun on tehtävä tämä nyt.
Olen 17-vuotias. Asun Bostonissa. Krissy Keating on oikea narttu.
-Olinko? Vai ansaitsitko sen? -Ansaitsin sen.
Syytät aina muita ongelmistasi, Deedee.
-Tiedän. -Kuka on kiltti vauva? Et sinä.
Missä ne sivut ovat?
Tarvitsen sivuja kauniille julkkiksilleni, kuten Stockard Channing, Tatum O'Neal,
-Patrick Harrison Ford... Focus. -Yritän keskittyä. Etsin totuutta.
-Taidat pelätä totuutta. -Ei.
Särösi eivät ole kiinnostavia, etkä ansaitse rakkautta.
-Ei tuo ole totta. -Tietenkin on!
Oletko sinä yksi typeristä pop-kulttuuriviittauksistani?
Olet alussa hurmaava, mutta nyt alkaa jo riittää.
Pidätkö itseäsi kauniina salaattikulhona? Vähänkö omahyväistä?
Olet aivan tavallinen kulho.
Syytät kaikkia muita ongelmistasi, mutta niiden keskiössä olet aina sinä itse.
-Hyvä Patriots. -Olet oikeassa!
Diane, mitä sinulle tapahtuu?
Rinnasta puristaa.
Ne eivät ole tissini, vaikka nekin ovat kasvaneet.
-Kerro. -Lopetin lääkkeeni.
-Miksi? -Koska olen hirveä ihminen!
Olen typerä ja ansaitsen tämän kärsimyksen.
Et ole typerä, muttet voi...
-Haluan kuolla! Tämä on kauheinta ikinä. -Sinulla on vieroitusoireita.
Syönkö lääkkeitä loppuikäni? Miten saan kirjani valmiiksi?
-Unohda se kirja hetkeksi. -En voi!
-Se on ainoa tärkeä asia. -Ei ole.
Anteeksi. Olen ihan tyhmä. Anteeksi.
Ei se mitään. Mutta ota lääkkeesi.
Kun olosi tasaantuu, keksitään jotain muuta. Jooko?
Hyvä on.
-Haluan vain olla kaunis salaattikulho. -Sinä olet kaunis salaattikulho.
-Miten voit? -Vähän paremmin tänään.
-Haluan pyytää anteeksi. -Miksi?
En tiedä. Siksi, että olin Diane.
-Älä. -Päästin stressin valloilleen.
Taidan pyytää Princess Carolynilta lisää aikaa.
-Hyvä. Mutta ennen sitä... Älä nyt suutu. -Älä suutu mistä?
-Suututko, jos kerron? -Keskustelun sävystä päätellen uskon niin.
Hyvä on. Mutta muista, että olit tosi synkässä paikassa,
ja Princess Carolyn vain pahensi asiaa. Yritin saada hänet pois kimpustasi...
Mitä olet tehnyt?
PRINCESS CAROLYN TYÖ
Mitä olet tehnyt, Guy?
Lähetin hänelle Ivy Tran: Ruokamaailmaetsivän sivut.
-Mitä? -Anteeksi.
-Se oli johtotason päätös. -Et ole johtaja!
Okei, se oli poikaystäväpäätös.
"Tyttöystäväni on oksenteleva hermokimppu, ja jonkun on tehtävä jotain" -päätös.
-Haloo. -Rakastin sitä!
Päähenkilö ja maailma ovat mahtavia!
Mahtavaa, ettei se ollut surkuttelukirja tylsästä elämästäsi.
Eikö suru olekaan uusi hauska?
En tiennyt, että olet näin hauska. Kirjoita tämä loppuun.
Olen tämän takia kuin kissa pistoksissa.
-Kuuntele... -Immateriaalioikeuksien kassan kilinääkö?
Lähetin sivut parille studiolle. Tässä on franchise-potentiaalia. Franch-potenssia.
Vaan eipä ole, koska en ole kirjoittamassa sitä kirjaa.
-Kuulen tuolta seasta "ehkä". -Minä en...
Riitelemmekö me nyt Bostonin tyyliin?
Tässä on mysteeri: miksi olet noin pohjattoman surullinen?
-En tiedä. -Olisit hauska ja suosittu niin kuin minä.
-En osaa. -Totta kai osaat.
Olen fiksu, itsenäinen ja vähän ivallinen, mutten ärsyttävyyteen asti.
Minullakin on heikkouteni, mutta ne vain tekevät minusta samastuttavan.
-Sellainen kannattaa olla. -Ei se ole niin helppoa.
Tiedän.
Mutta eikö olisi kivaa, jos olisi?
-Missä Princess Carolyn on? -Hän pyysi varaamaan paikkaa.
-Kirjoitatko yhä muistelmiasi? -Siihen liittyy hassu juttu...
Rakastan tarinoita, jotka alkavat noin. Kirjoita se kirjaasi.
Iltaa.
Kiitos. Hyvin ystävällistä.
Tervetuloa Nykyamerikkalaisten kohtausten iltaan.
Anteeksi.
-Meidän pitää puhua. -Älä ole epäkohtelias näyttelijöille.
Tämä on useimmille heistä uran huipentuma.
Ensimmäisenä kohtaus Sam German-Shepherdin Aidosta Amerikasta.
Char, tule tänne! Tämä on paras Synttäri-isin jakso ikinä!
-Penny... -Tulin vain hakemaan jotain.
Se toimittajien juttu vaivaa minua.
-Älä sure. -Emme kertoneet heille kaikkea.
Yritin heittää tämän pois, mutten voinut.
Voi kuulostaa sairaalta, mutta minusta olen siinä kaunis.
Todella kaunis.
Se ei ole ainoa syy, miksi pidin kuvan. Tämä on niin hämmentävää.
Charlotte! Synttäri-isi jäi kiinni karkausvuoteen!
-Miten hän tästä selviää? -Tulen kohta!
Meille tapahtui ikäviä juttuja, ja hän jatkaa kuten ennenkin.
-Penny... -Jos levitämme sanaa...
-Jos väki tietäisi... -Juttu ei koskisi vain häntä.
Myös meidät mainittaisiin. Ja virheemme.
Ne virheet, joita minä tein ja joita kadun ikuisesti.
Mutta jos voimme auttaa muita, se on merkinnyt jotain.
Se ei ole ikuinen painolasti.
Et pysty vaikuttamaan jutun seurauksiin, jos se julkaistaan.
-Sait juuri paniikkikohtauksesikin kuriin. -Niin, mutta...
On hienoa, että haluat tehdä hyvää, mutta mieti nyt kunnolla.
Harkitse pari päivää, ja jos haluat yhä puhua toimittajille, voit soittaa heille.
Hyvä on. Kiitos.
Haluatko jäädä katsomaan Synttäri-isiä? Jäätkö yöksi?
-En, minun pitää mennä. -Hyvä on. Olet minulle rakas.
Niin sinäkin minulle.
Onko tuo päivämääräraja?
Älä ylitä päivämäärärajaa, Synttäri-isi!
Sen jälkeen ei ole enää syntymäpäiväsi.
Paljon kiitoksia.
Mennään, Todd.
Haluan nähdä, tuleeko lopputekstien jälkeen kohtaus.
-Nähdään, Diane. -Odota!
Princess Carolyn!
Odota, Princess Carolyn.
Tiedän, että yrität auttaa.
-Omalla itsekkäällä tavallasi. -Kiitos.
Mutta en halua kirjoittaa keskinkertaista dekkaria.
Taidatpa kuitenkin haluta.
Huomasin lukiessani, että sinulla oli ollut kirjoittaessasi hauskaa.
En kirjoita pitääkseni hauskaa.
Jos en kirjoita esseeteostani nyt, en tee sitä ikinä.
Älä sitten kirjoita sitä.
-Minun on pakko! -Miksi?
Koska jos en kirjoita, se merkitsisi, että kaikki saamani säröt -
eivät ole hyviä säröjä vaan vain säröjä.
En ole hyötynyt millään tavalla, vaan kärsin vuosia turhan takia.
Olisin voinut olla koko ajan onnellinen ja kirjoittaa tyttöetsivistä.
Olla iloinen ja suosittu hyvien vanhempien lapsi.
Sitäkö tarkoitat? Miksi se kaikki tapahtui?
Minä...
En minä tiedä, Diane.
Tiedän vain, että tyttöetsiväkirjasi on hauska ja pidin siitä.
On kiva ajatus, että tyttäreni kasvaa maailmassa, jossa on sellaisia kirjoja.
Tai jos hän ei ole kova lukija, tuottoisia elokuvasovituksia.
Kun olin nuori, luulin, että kaikki kokemani kiusaaminen ja vääryys -
tekivät minusta jotenkin erityisen. Päätin jonain päivänä kirjoittaa kirjan,
joka antaa minunlaisilleni tytöille lohtua.
Ja jos en voi kirjoittaa sitä kirjaa...
Sitten voit kirjoittaa sen toisen kirjan.
-Ehkä sillä on sama vaikutus. -Olisiko?
Princess Carolyn?
-Mitä toimittajia? -BoJack?
Vannon, etten tiedä, mistä puhut.
-Hieno näytös. -Mitä?
Voi ei!
BoJack!
Tekstitys: Topi Oksanen