EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
TYGGEGUMMI-ARENA KOM SÅ, MENNESKEBØRN!
Kom så, Menneskebørn!
Du skal smage en Chicago-bagekartoffel.
Hvorfor er der Chicagoudgaver af alt? Vi har fattet det. Vi er i Chicago.
-Prøv den nu bare. -Se her.
Kniv og gaffel pakket ind hver for sig. Så meget plastik!
-Ups. -Ja, ups.
Menneskebørnene er ejet af broderen til direktøren af Plastico.
Så vi er medskyldige i blodskams-hvidvask, der tager livet af kloden.
Men hvad kan man gøre?
DIANE PÅ ANTIDEPRESSIVER
FØRSTE KAPITEL
HUNDE LAVET AF KØER
Godmorgen, smukke. Skal vi gå på et Chicago-museum?
Gerne, men jeg skal arbejde på min bog. En anden gang.
Jeg har lavet et romantisk tilbud. Jeg er en god kæreste.
Jeg trækker ind i stuen for at spille videospil.
FØRSTE KAPITEL
Hej. Jeg hedder Diane. Jeg er en pige, der bor i Boston.
Og lige siden dengang har jeg villet skrive godt.
Dette er ikke godt. Ordn det senere.
Diane, som din far modarbejder jeg dig.
Find eksempler på, at far modarbejder mig.
Godt, ja. Og pigerne fra high school.
Jeg hedder Krissy Keating.
Må du bruge mit navn? Undersøg, om du må bruge mit navn.
Jeg var en rigtig so over for dig, men måske blev jeg selv mobbet.
-Er det interessant? -Hej, hej...
-Skriv om mig. Jeg gav dig den salatskål. -Jeg slog den i stykker. Tag telefonen.
Jeg limede den sammen med guld, fordi jeg læste om japansk kintsugi!
-Men den gik i stykker igen. -Ligesom vores ægteskab.
Er det noget? Er det her noget som helst?
Diane, tag telefonen. Jeg ringer lige nu.
Hvad?
-Hallo? -Hej, Diane.
Hvis mine studerende optrådte, ville du så komme at se det?
Det bliver noget bras, så jeg vil se venlige ansigter.
-Hvordan kan jeg sige nej? -Hvordan går det med bogen?
-Jeg skriver i storcenteret. -Hvorfor i centeret?
Jeg tabte fokus derhjemme, og kun her må jeg sidde i ti timer.
Jeg spiser frokost og iagttager folk uden at tåle Chicagos "forår".
Chicago, 49 fahrenheit er ikke forår. Det er den Lacheyløse del af et boyband.
-Hvad? -49, halvdelen af 98?
Du skal ikke prøvekøre materiale i samtaler. Det gjorde Howie Mandel.
Havde du tilfældigvis en gummihandske i lommen?
Nu skal jeg bare skrive bogen.
Jeg har så mange historier, men jeg ved ikke, hvad bogen skal være.
Er der noget om mig?
-Jeg har vist skrevet nok om dig. -Men ingen er lige så god.
Nogen skal nok tage teten.
ROUTE 64 - OGSÅ EN GOD VEJ
Baxter, jeg har et øjeblik til at berette om Penny Carson-korstoget.
Vi har taget kontakt til tre af de fire ved navn Penny Carson i New Mexico.
Gid, jeg var på vores bryllupskrydstogt, men jeg kan ikke stoppe nu.
Vi søger den fjerde Penny, og hun må være den rette.
Hej!
Undskyld, ikke dig.
Paige!
Baxter, jeg må gå. Vi har fundet vores då.
Godt, bog, så er det nu.
Jeg vokser op i Boston, fordi min far, som jeg aldrig stod nær, bor i Boston.
Det kan man ikke sige. Ordn det senere.
Mig fra Boston.
-Du kommer ikke fra Boston, men fint. -Beantown.
For at forstå, hvordan det er at vokse op i Boston,
skal man 250 år tilbage til teselskabet i Boston.
Beskatning uden repræsentation er sygt uretfærdigt.
Dyrk det lige. Jeg dypper teposen i havnen.
Vildt!
-Kom så, Pats! -Stop. Jeg bliver distraheret.
Kan du ikke holde fokus? Hvad er der med dit hoved, Deedee?
Tanken bag kintsugi er, at revnerne er en del af historien.
-Hvad har det med noget at gøre? -Vi skal se på traumer.
Vi skal se på Trauma.
-Hvad? -Der er udsalg. 40 % afslag.
Vagterne ved stadig ikke, hvem der stjæler punge.
Det er sikkert hende heksen Devon, der krøller hår.
Ja, det er en monsterfed teori, Ivy.
-Undskyld mig... -Vi tilgiver dig.
Hørte du om, hvad de fandt i Gemberlys skab?
-Sig det! -Det var en...
Jeg mente:
Jeg har brug for en anden størrelse, men jeg kan ikke finde tallet.
-Vi går ikke op i størrelse hos Trauma. -Kan du hjælpe mig?
Find ud af, hvorfor du skal sætte et tal på din krop, og lad mig fortsætte her.
Tak.
Hallo?
Du godeste, nu taler hun i telefon.
Diane, godt nyt!
Fødselsdagsfar fik premiere med 0,006 mio. seere,
hvilket er det største hit, siden opfinderen af blodparfume
fik armen bidt af på Shark Tank.
Skønt!
Mit firma suser af sted med brask og bram.
-Er det nedsættende? Må man sige det? -Jeg undersøger det.
Da Todd passer mit barn, er mit arbejds- og privatliv i balance.
-Ringede du for at prale? -Hvad kan give endnu bedre balance?
Det slog mig: Mere arbejde. Jeg ville høre, hvordan det går med bogen.
Jeg prøver stadig at finde ud af, hvad bogen "er".
-Der er gået seks måneder. -Jeg tror, den handler om...
-Traume. -Traume?
Eller skade.
Du ved, når en knust skål flikkes sammen med guld og bliver endnu smukkere.
Vi tager alle skade, men det er god skade, der gør os til dem, vi er. Er det noget?
Ja, god skade. Det lyder godt. Send mig det, så forlaget kan læse det.
-Men ingen hast? -Fint, men nej. Skynd dig.
-Hvad kunne I tænke jer? -Oplysninger med afsløring ved siden af.
-Er det en slags pasta? -Og vand. Jeg er tørstig.
Frys vandet til en terning og smid den ned i noget bourbon.
Vi leder efter en af Sarah Lynns bekendte.
Sarah Lynn? Drejer det sig om BoJack?
Drejer det sig om BoJack?
Jeg ved ikke noget. Det er årevis siden, at jeg så BoJack eller Sarah Lynn.
Men du har set dem?
Jeg spørger om din pasta.
BoJack?
Det er ham fra politirapporten, der fandt den døde pige.
-Ja? -Fandt den døde pige.
Kan du lugte det samme som jeg?
Hvis han var med til AA-mødet...
Hvorfor ikke sige det til politiet?
-Du skinner mere end en mønt. -Apropos mønter, hvor er Penny?
-Vores kup har sat i galop! -Af sted! Ingen tid til flop.
På en måde var salatskålen mig, og revnerne var også mig...
-Det stinker. -Det er første udkast.
Jeg har ikke styr på noget, og jeg mister fokus.
Det er pillerne. Det er det, jeg frygtede.
Er det ikke det værd? Du har det meget bedre.
Jeg føler mig klar, men også diset.
Er du klar og diset? Hvordan er det muligt?
-Vel på grund af disen. -Hold fast i det.
-Skrivningen? Eller disen? -Begge dele.
Tag det fra begyndelsen. Jeg er spæd.
Hej, baby!
Elsker du ikke at vokse op i et hjem i den øvre middelklasse omgivet af kærlighed?
Jeg var ikke omgivet af kærlighed. Det er problemet.
Vrøvl. Giv mig et eksempel på, at jeg var en dårlig far.
Hvad med da du fik mig til at tabe i Boggle,
så mine brødre troede, at de var "klogere end en pige".
-Er det alt? -Der er mere.
Der var masser af lort. Hele tiden! Jeg kan ikke sætte ord på...
Handler bogen bare om, at du klager?
KLYNKEDIANES JAMREVÆRK
-Som din målgruppe tiltaler den mig ikke. -Du er ikke min målgruppe.
Den er møgkedelig, Diane.
-Hørte du, hvad de fandt i Gemberlys skab? -Sig det!
En besked fra tyven om, hvor pungene var.
Jeg prøver at skrive om mit barndomstraume. Hvem er du?
Ivy. Min mor og jeg er flyttet til Chicago fra Sydcalifornien.
Hvad? Nej...
Min far døde, og vi ville begynde på en frisk.
Jeg forstår ikke Chicago, og vintrene er pissekolde,
så jeg hænger ud i centeret.
Storcentre er sjove. Eller monsterfede, som vi unge siger.
-Hedder du ikke Ivy Tran? -Ivy T. Det er mig.
Jeg har brug for hjælp.
Nogen negler sparkedragter fra babybutikken,
og hvis jeg ikke finder synderen, får jeg geviret i maskinen af min chef.
Ja, chefer kan være trælse. Jeg tager sagen.
-Jeg er vietnamesisk-amerikaner. -Monsterfedt.
"Ivy Tran: Centerdetektiv"?
Godt. Det er sjovt.
Min bog skal være en afhandling om skade, men jeg har ikke adgang til min skade.
-Jeg er for høj på tossebær. -Hvad er et tossebær?
Jeg skal ned til et dystert sted.
Når vi er sammen, er jeg glad, men når jeg sætter mig for at skrive...
Det var svært, da du var deprimeret, og du har problemer nu, hvor du ikke er.
Er det muligt, at...
-At jeg er en dårlig forfatter? -Nej.
At du ikke vil skrive bogen.
Jo, det er bare svært.
Men så er det umagen værd. Alt godt er svært.
-Jeg skriver ikke Ivy Trans centergåder. -Hvorfor ikke?
-Helt ærligt, Guy. -Helt ærligt, dig.
Jeg siger, hvad jeg fortæller min veninde Eileen.
-Lad være. -Eileen, kom så.
DYREAPOTEK
Flere piller, tak!
Hallo?
Jeg fremlagde din bog for Brad Pitts firma, Plan B,
og Craig Bierkos firma, Plan C.
-De glæder sig til filmatiseringen. -Hvilken filmatisering?
Tja, den nye Robin Hood-filmatisering.
Nej, filmatiseringen af din bog.
Hvilken bog?
En ny Robin Hood lyder godt. Judah!
-Fra Lady Marians synspunkt? -Instrueret af Sofia Coppola?
-Jeg prøver Rebecca Fergusons agent. -Jeg er stadig i røret!
-Alle er vilde med dit forslag om skade. -Det var ikke et forslag.
Tænk på alle de små Dianer, der vil se deres historie på filmlærredet
under en kort oscarkvalifikation i New York og L.A.
Er det ikke for trist? Hvad hvis jeg skrev noget, der var sjovt?
Trist er det nye sjov. Det sørgelige er dit kendetegn.
-Er det? -Ja. Alle er meget spændte.
Men de vil se nogle sider.
Stram dig an og find vemodet frem.
Jeg har hørt fra Sofia. Hun har travlt med en ny Peter Pan fra Wendys synspunkt,
og Rebecca laver en serie om billetdamen, hvor Batmans forældre blev skudt.
Bestyrkende. Diane, jeg små smutte.
Nguyen?
Ingen?
-Hej, mor. -Hej, Pen. Hvad er der galt?
Intet. Jeg ville bare hilse på. Må man nu ikke besøge sin mor?
Rolig nu. Træk vejret.
Der skete noget på arbejdet.
Noget?
Eller nogen?
Fulgte I efter mig?
Du skulle have blinket mindre.
En dame behøver ikke at bekendtgøre sine hensigter.
Hvem har lært dig at køre?
-Har I brug for hjælp? -Paige Sinclair, frygtløs bladkvinde.
Jeg hedder Max!
Jaså.
Vi vil fastlægge en tidslinje for Sarah Lynns sidste dage.
Din BoJack Horseman kan være meddelagtig.
-I må hellere gå. -Det var forsøget værd.
Jeg så faktisk Sarah Lynn lige før hun døde.
I allerhøjeste grad.
-Hun kom til Oberlin med BoJack. -Tog BoJack til Oberlin?
-Hvad skete der? -Intet...
-Hvorfor sagde du ikke noget? -Jeg bad BoJack gå. Det er alt.
-Var de fulde? -Er BoJack nogensinde ædru?
-Vil du lade dig citere? -Nej. Undskyld, vi skal til at spise.
-Tror du, BoJack drak Sarah Lynn fuld? -Tror du?
-Penny... -Jeg er ikke et barn.
Vi bør fortælle om Maddy.
-Hvem er Maddy? -Min veninde i high school.
BoJack boede her og købte sprut, så hun fik alkoholforgiftning.
Boede han her?
Er det en fest, hvor Kyle ikke er indbudt?
-Far... -Nej, nu er det en fest.
Kyle, de skal reparere køleskabet.
Jeg sagde, at køleskabet virker fint, så de er på vej ud.
Javist. Hvis I kommer i tanke om noget, kan I bare ringe.
Vinkøleskabet har opført sig lidt sært.
To køleskabe? Hils familien Rockefeller.
Gider du lige være stille? Jeg kunne ikke sove, og du råbefløjter.
Jeg fløjter bare. Chicagofløjter.
Bare vær stille. Jeg har brug for at skrive.
Fint. Skriv.
-Hvordan gik det med at skrive? -Hvad mener du?
-Du ville skrive i dag. -Er dagen slut?
-Jeg var helt fortabt i mine tanker... -Har du det godt?
-Du godeste! Diane, hvad er der galt? -Jeg...
-Det er okay. Jeg ramte planten. -Ikke toilettet?
-Jeg stikker ikke ansigtet i dit toilet. -Vores toilet. Vi har snakket om det.
Jeg tænkte hurtigt og tog planten.
Hvad med vasken eller bruseren? Der er så mange afløb.
-Undskyld. Jeg skal arbejde. -Gå i seng. Du kan arbejde i morgen.
Nej, nu. Jeg skal have det overstået.
Jeg er 17 og bor i Boston. Krissy Keating er en rigtig so.
-Var jeg? Eller havde du fortjent det? -Jeg havde fortjent det.
-Du giver altid andre skylden. -Ja.
-Hvem er en god baby? Ikke dig! -Hvor er siderne?
Sider til mine smukke kendisser, såsom Stockard Channing, Tatum O'Neal,
Patrick Harrison Ford Focus.
Jeg prøver at fokusere og finde sandheden.
Du frygter sandheden. Din skade er kedsom, og du fortjener ikke kærlighed.
-Nej. -Jo da!
Er du... en af mine dumme popkulturelle analogier?
Du er charmerende i begyndelsen, men så får man nok!
Skulle du være en smuk salatskål? Ret indbildsk. Du er helt jævn.
Du giver alle andre skylden, men du er konstanten.
-Kom så, Pats. -I har ret.
Hvad sker der, Diane?
Jeg føler en tyngde på min brystkasse.
Det er ikke mine bryster, selv om de er større nu.
-Sig frem. -Jeg droppede pillerne.
-Hvorfor? -Fordi jeg er forfærdelig.
Jeg er dum, og jeg fortjener det.
Nej, du er ikke dum, men du må ikke...
-Jeg vil dø. Det er værre end før. -Du har abstinenser.
Skal jeg tage piller for altid? Hvordan skal jeg skrive bogen?
-Glem nu lige bogen. -Det kan jeg ikke. Det er det vigtigste.
-Det passer ikke. -Undskyld. Undskyld, jeg er dum.
Det er fint. Tag pillerne.
Når du falder ned, kan vi tale om at prøve noget andet.
Fint.
-Jeg vil være en smuk salatskål. -Du er en smuk salatskål.
-Hvordan har du det? -Lidt bedre i dag.
-Jeg vil sige undskyld. -For hvad?
-Det ved jeg ikke. For at være Diane? -Lad være.
Stressen fik overtaget. Jeg må bede Princess Carolyn om mere tid.
-Ja, men først... Du må ikke blive sur. -Over hvad?
-Bliver du sur, hvis jeg siger det? -Sandsynligvis, ud fra din tone at dømme.
Husk, at du var helt nede i kulkælderen. Presset fra Princess Carolyn hjalp ikke.
-Hvis jeg kunne vinde dig et par dage... -Hvad har du gjort?
Guy, hvad har du gjort?
Jeg sendte hende siderne til Ivy Tran: Centerdetektiv.
-Hvad? -Undskyld!
-Det var en ledelsesbeslutning. -Du er ikke leder.
Jeg traf en kærestebeslutning.
Jeg traf en "min kæreste er depri, jeg må træffe en beslutning"-beslutning.
-Hallo? -Jeg elsker den.
Jeg elsker hovedpersonen, verdenen.
Jeg elsker, at det ikke er dine triste erindringer.
Hvad med "trist er det nye sjov"?
Jeg vidste ikke, du kunne skrive sådan! Skriv det færdigt.
Jeg sidder på nåle, og ikke kun fordi jeg bor med et pindsvin.
-Hør... -Kasseapparatets klang? Gjort!
Jeg gav siderne til et par studier. Det har franchisepotentiale.
Men jeg siger nej, fordi det er ikke den bog, jeg skriver.
-Det lyder som et måske. -Nej...
Skal vi have et Boston-skænderi nu?
Her har du en gåde. Hvorfor er du så dyster?
-Jeg ved det ikke. -Vær sjov og populær ligesom jeg.
-Jeg ved ikke hvordan. -Jo da.
Jeg er klog, frimodig og lidt sarkastisk, men ikke så det bliver utiltalende.
Jeg er tilpas sårbar, så folk kan genkende sig selv i mig.
-Sådan skal man være. -Så let er det ikke.
Ja, det ved jeg. Ville det ikke være rart, hvis det var?
-Hvor er Princess Carolyn? -Vi skal holde en plads.
-Arbejder du på dine erindringer? -Det er en sjov historie...
Jeg elsker historier, der begynder sådan! Tag den med i bogen.
Godaften. Tak. Mange tak skal I have.
Velkommen til en aften med moderne amerikanske scener.
Undskyld mig.
Vi skal snakke sammen.
Vær høflig over for skuespillerne.
For mange bliver det deres karrieres højdepunkt.
Den første scene er fra Sam Schæferhunds Det ægte Amerika.
Char, kom her! Dette afsnit af Fødselsdagsfar er fremragende!
-Penny... -Jeg skal hente noget.
Jeg har det dårligt med reporterne.
-Det går nok. -Vi fortalte dem ikke alt.
Jeg ville smide det væk, men jeg kunne ikke.
-Det er langt ude, men jeg ser godt ud. -Du ser smuk ud.
Det er ikke kun derfor, jeg beholdt det. Det er meget forvirrende.
Fødselsdagsfar blev fanget i et skudår!
-Hvordan løser han det? -Øjeblik, skat.
Der skete ting med os. Han er stadig derude.
-Penny... -Hvis vi kunne få budskabet ud...
Det bliver ikke kun om ham. Det bliver om os og de fejl, vi begik.
Fejl, jeg begik, som jeg aldrig kan tilgive mig selv for.
Hvis vi kan hjælpe andre, så er det ikke forgæves.
Så er det ikke bare en kilde til tristhed.
Du kan ikke styre historien, når først den udkommer.
-Du har fået styr på dine angstanfald. -Jamen...
Jeg elsker, at du vil gøre det rette, men giv det lidt betænkningstid.
Overvej det i et par dage, og hvis du stadig vil tale, kan du ringe.
Godt. Tak.
Bliver du og ser Fødselsdagsfar?
-Sover du her? -Jeg må gå.
Godt, ja. Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Er det datolinjen?
Du må ikke gå over den, fødselsdagsfar! Så er det ikke din fødselsdag mere.
Tak. Mange tak.
Kom så, Todd.
Jeg vil se, om der er en ekstrascene.
-Vi snakkes, Diane. -Øjeblik.
Princess Carolyn.
Princess Carolyn, vent.
Jeg ved, at du prøver at hjælpe på din egen selvcentrerede måde.
Jeg vil ikke skrive en detektivserie for børn.
Det tror jeg. Da jeg læste den, kunne jeg mærke, at du morede dig.
Jeg skriver ikke en bog for at more mig.
Hvis jeg ikke skriver min essaybog, gør jeg det aldrig.
Så lad være.
-Det skal jeg. -Hvorfor?
Hvis ikke, betyder det, at al den skade, jeg blev påført,
ikke er god skade, men bare skade.
Jeg har intet fået ud af det, og jeg var ulykkelig så længe for intet.
Jeg kunne have været glad og skrevet bøger om pigedetektiver
og været munter og populær og have haft gode forældre.
Hvad var det så for?
Jeg... Det ved jeg ikke, Diane.
Jeg ved bare, at bogen om pigedetektiven er sjov.
Jeg kunne lide den og tanken om, at min datter vokser op med bøger som den.
Eller hvis hun ikke læser, en indbringende filmatisering.
Da jeg var lille, troede jeg, at alt,
al den dårlige behandling og forsømmelse, gjorde mig særlig,
og jeg besluttede mig for at skrive noget, så små piger følte sig mindre alene.
Hvis jeg ikke får skrevet den bog...
Så skriv den anden bog i stedet.
-Måske kan den også klare det. -Tror du?
-Princess Carolyn? -Hvilke reportere?
BoJack?
Charlotte, jeg ved ikke, hvad du snakker om.
-Fed forestilling. -Hvad?
Åh nej! BoJack!
Tekster af: Mathias Hedetoft