UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Iată finalul anecdotei discriminatorii pentru femei și grași,
adică, disperat să scap de ploaie, m-am culcat cu o grăsană!
Țineți ușile!
- Am ratat vreo ședință? - Nu, Angela.
L-am dus pe Davey la o aniversare în stilul anilor ’90,
fiindcă trăim în anii ’90.
Aș fi venit! Ador anii ’90 și faptul că trăim în ei!
Președintele postului TV n-ar trebui să fraternizeze cu directorii.
Lasă-ți adjunctul să se ocupe de asta!
Nu-mi place că mergi la aniversări fără știrea mea, Teddy.
Făceam muncă de recunoaștere.
Nu știi de la mine,
dar lumea e îngrijorată că ești o carieristă singură.
ABC e un post de televiziune dedicat familiei.
Înțeleg familiile!
GLUME DURE
Dar el?
Vai, Herb...
Îmi pare rău.
Se cheamă discreție. Încercăm să vindem postul către Disney.
Disney? De parcă lui Michael Eisner îi pasă cu cine mă culc eu!
Nu-l amesteca pe Eisner în asta!
Evident, e un tip compătimitor și cu vederi progresiste.
Nu el e problema.
- Tu ai o problemă. - Nu.
Recunoaște!
Dacă vrei să mă concediezi, măcar ai curaj!
- Ești concediat. - Crezi că poți face serialul fără mine?
Îl putem face cu oricine. Ne trebuie doar calul.
Și calului îi va conveni că-i concediezi bunul prieten?
Vei avea de muncit să-l convingi pe BoJack să mă trădeze.
Bine.
- Dle Om-cal, ești invitat pe platou. - Mulțumesc.
- Cel al Inorogului libidinos... - Da, știu.
Pentru scena în care penisul eroului rămâne blocat într-un saxofon,
pentru că spera „să i-l sufle” cineva?
Știu scena, mulțumesc.
Alo!
BoJack, sunt Angela Diaz. Ne-am mai întâlnit o dată.
Îmi amintesc.
Interviurile tale de acum câteva luni mi-au trezit nostalgia.
Și mie. Nostalgie pentru ziua dinaintea interviurilor.
Da... Umor.
Dacă ești liber, vino pe la mine, să depănăm amintiri în fața focului.
Voiam să te întreb ceva.
- Ce anume? - Te roade curiozitatea, nu?
Musicalul după Stephen King se joacă alături de memorialul Sondheim.
Mă temeam de frecușuri între clienți,
dar se pare că Mizeriei îi place Compania.
- Judah, ai formație? - De ce întrebi?
Mă tot întrebam dacă ai formație
de când Juniper i-a zis lui Stuart că ai formație, azi după-amiază.
Diseară ai concert și vin toți cei din birou.
Te-aș fi invitat, dar nu voiam să te simți obligată.
Nu suntem prieteni.
Lenny! Ce mai faci?
Nasol, PC! Îl știi pe Teddy Buttons, directorul de producție?
Îl cunosc pe Teddy.
Cumva, n-am aflat că, vreme de 20 de ani, le-a arătat femeilor...
Cunosc problema.
De asta te iubesc. Ești discretă.
- Ești tare. Ești Teflon. - Da, ca o tigaie!
Mi-ar trebui cineva pentru chestiuni delicate.
Care poate fi mai profesionist și mai puțin... ca Moonves.
Ce vrei să spui?
Vreau să conduci noua divizie pentru femei de la Turtletaub.
- Faturtletaub! - N-am strănutat.
Nu, așa se numește studioul.
Aș face anunțul înainte să se afle de Teddy. Mă poți ajuta?
Vrei o prezentare a studioului de film la care visez?
Până mâine-dimineață. Trebuie să băgăm viteză!
- Nu o iei lent și sigur? - Mă iei drept o țestoasă?
Vreau rapoartele de încasări! Ne trebuie cifre clare ca să determinăm
ce fani au filmele pentru fete, care încep cu Frumușica, Femeia-minune, Mica.
Jurnalul unei femei furioase. Aduc laptopul.
Stai! Concertul tău!
Am timp. Asta e important. Când un bărbat iubește o...
- Ce? - E alt titlu de film, cum vorbeam.
Firește.
- Bună, Guy... - Diane!
Pe tricoul meu scrie cumva „Ia-mă de prost”?
Nu te văd acum, dar presupun că nu, după tonul tău.
Atunci, de ce mă ia de prost fosta mea nevastă?
I-ai spus că nu porți tricoul?
S-a angajat în Houston.
Îl ia pe Sonny de la liceu și-l mută în Texas.
Nu poate face asta!
Ba da, pentru că deține tutela. E slujba ei de vis și mă bucur pentru ea.
Dar e nașpa!
Sigur e nevoie de cameramani la Houston. Eu pot scrie oriunde...
- Nu ți-aș putea cere să faci asta. - Nici nu ți-aș cere să mi-o ceri.
Dacă Sonny merge la Houston, îl vom urma.
Bine. Houston! Hai, Astros!
- Hai... la rodeo! - Sper să-ți place friptura.
Sper să n-am iar nevoie de avort. Acolo se fac cam greu.
- Poftim? - Vorbeam de specificul texan.
Scuze. Houston!
Mă uit câte valize cară lumea prin aeroport.
De ce ne împovărăm în asemenea hal?
Ne trebuie haine curate.
Ideea e: bagaje cu heliu.
Ușurează-ți viața cu valize mai ușoare decât aerul!
Mama e prea bolnavă să iasă din camera ei,
dar tot mi-a pregătit plăcinta ei Frito?
Voia să te vadă, dar, brusc, a apucat-o durerea de stomac.
Vreau să o văd.
Nu! Nu e acolo. E la Zumba.
E la Zumba sau e bolnavă?
E bolnavă, dar spera ca ritmurile latino-africane să o ajute.
A fost o greșeală.
- Todd, recunosc! Mama ta nu e la Zumba. - O văd la geam.
E un manechin pe care-mi încerc ținutele.
Iarăși minți!
Bine. Nu a venit la cină de rușine.
Nu mă poate saluta? I-am dat rinichiul meu!
De aceea îi e rușine.
O mamă n-ar trebui să-i datoreze copilului ei viața.
De-ar putea întoarce cumva favoarea, să te salveze...
Din păcate, nu are cum.
Totuși, dacă ar putea... Dar nu. Evident, ești sănătos.
Însă dacă nu ai fi...
Dar ești.
Evident, nu e nimic de făcut.
- Bună! - Ce...
Nu ești calul din Glume dure?
Privește! Am căzut o dată și am rămas invalidă.
- BoJack, să nu îmbătrânești! - O să încerc.
Partenera mea de 40 de ani mă tratează ca pe un bibelou fragil.
Am un Lamborghini Miura și nici nu mă lasă să-l conduc.
Îmi pare rău.
Oricum, voiam să-mi cer iertare.
Zău?
Regret că, în ’94, te-am pus să faci dansul ăla prostesc.
De asta m-ai chemat?
Nu. Ești înalt. Ajută-mă să ajung la o cutie!
„Melanie, baftă cu aparatul dentar! Arată mișto.”
Domnul Peanutbutter?
CUȚU BETON: DE LA CUȚU TRIST LA CUȚU ANIVERSAR
- Cine e dulăul? - Domnul Peanutbutter!
- Diane! - Ți-ai scris memoriile?
Da. Mi-a venit ideea acum câteva luni și le-am dat gata într-un weekend.
- Poftim? - Din ce auzeam despre scris,
credeam că e ceva foarte dificil, dar se pare că o poate face oricine.
Da, așa am zis și eu întotdeauna.
Apropo, mi-a plăcut noua ta carte.
- Mersi. - Mă bucur pentru tine, Diane.
Deși e floare la ureche să scrii o carte, tot e o realizare cu care să te mândrești.
- Asta fac. - Cum e la Chicago?
Acum ești de-a casei? Eu am învățat la Chicago.
Ai învățat la Northwestern. Nu e la Chicago.
Deci ești de-a casei!
Sunt pe cale să mă mut la Houston.
În New York? Acolo i se zice „strada Houston”.
Nu, Houston din Texas. Plec împreună cu iubitul meu.
Ce chestie! Ai iubit!
- Da. - Minunat!
Povestește-mi despre el! Presupun că e un tip cumsecade.
E un tip grozav, de fapt.
Iubita lui pare cumsecade. Pare sănătos. Cu ce se ocupă?
Cred că are o creșă,
dar vorbește despre copii ca despre niște colegi, deci cine știe?
- Trebuia să fi fost acolo. - Mai încercăm.
- Alo! - Ascultă, Helen!
Ți-am răpit fiul și, dacă nu plătești răscumpărare...
Ce urmează?
„Îl omor!”
Nu! Todd o să fie ucis de un străin înfricoșător,
a cărui voce gravă mă liniștește, dar mă și umple de groază.
Cam mult pentru un răpitor.
Cine ești și ce vrei?
„Sunt coșmarul tău și vreau o sută de plăcinte Frito!”
Da. Orice!
„Adu-le sub podul de pe strada Hyperion într-o oră.”
- Perfect! Mersi, Margo! - Măcar atât să fac și eu.
Faptul că ți-am cerut să-mi cumperi acel joc video
m-a lansat, acum mulți ani, pe acest drum dezastruos.
Dacă pot îndrepta lucrurile cu tine,
poate că acest suflet blestemat mai are o șansă.
Bine!
Deschide-o!
Studioul s-a dat peste cap. Au găsit și proba ta originală.
Incredibil!
Păcat că nu o va vedea nimeni!
După interviul tău, nu puteam da lucrurile astea.
Firește.
A fost un serial minunat.
- Ar fi păcat să cadă în uitare. - Poate că e mai bine așa.
Îmi pare rău de Sarah Lynn. Era o actriță bună.
E tragic că nu va fi ținută minte pentru acel rol.
Nu avem ce face acum, nu?
Am făcut lista filmelor cu specific feminin pe cinci ani.
E încurajatoare, dar vagă, până nu capăt detalii despre visul tău.
Habar n-am! Nu-mi amintesc visurile mele.
Am avut vreodată visuri?
- Dacă pleci acum, mai ajungi la concert. - Trebuie să fiu alături de tine.
Nu. Nu-ți închina întreaga viață acestei slujbe.
Cândva, cineva te va întreba ce-ți dorești
și vei realiza că nici nu mai știi.
- Bine. - Regret că nu pot veni.
Voi da mai ușor ochii cu tine mâine.
Gronkle a reeditat episoadele serialului The Cosby Show,
eliminând scenele lui Cosby.
Acum se cheamă The Show.
Vor face ceva similar cu Glume dure.
Se va numi doar Glume?
Va avea episoade de opt minute,
perfecte pentru tineretul cu deficit de atenție.
E despre trei orfane precoce care trăiesc nesupravegheate de adulți
și învață că pretutindeni în jur pot găsi înțelepciune și îndrumare.
E un pachet complet.
Se pare că v-ați gândit la toate.
- De la mine ce vrei? - Cota ta parte.
Nimeni nu va urmări serialul știind că mai câștigi de pe urma lui.
- Am mare nevoie de acei bani. - Îți cumpărăm noi cota.
Facem o plată unică și tai orice legături cu serialul.
Fă-o pentru Sarah Lynn!
Nu merită mai mult decât să fie fata ucisă de tine?
Ai văzut episoadele fără mine?
Sunt bune?
Dacă semnezi documentul, nu-ți vei mai bate capul cu asta.
BOJACK OMUL-CAL
- Bravo! Să bem! - Îmi ajunge apa, mersi.
Nu păcălești pe nimeni cu sticla aia de apă.
Hai să-ți pun o tărie!
Doar una.
E ditamai publicul! Ți-ai invitat toți colegii de birou?
Nu pe toți.
Judah, e limpede că foloseam o metaforă.
VIITORUL PE CARE ÎL VISEZ
VIITORUL PE CARE MI-L DORESC
SPECTRUL ÎNCÂNTĂRII
Bună! Suntem Spectrul încântării.
- Solistul s-a întors la serviciu. - Poftim?
Vom cânta versiuni instrumentale ale pieselor noastre.
Instrumentale!
Fetițe și băieți Ca BoJack dacă vreți să dansați
Lăsați mâinile jos Și de șale să vă apucați
Rotiți-vă mândru, din fund dați
Trageți-vă nădragii Așa ca BoJack dansați!
Minunat!
Nimeni nu mai vrea să danseze ca BoJack.
Ciudat! Îmi amintesc că mă temeam că vei abandona serialul.
Iată că a venit ziua să te rog să o faci.
Când te temeai că voi părăsi serialul?
Herb era homo. A trebuit să te conving să ne lași să-l concediem.
- Să vă las? - Poate nu-ți amintești.
Dar am exersat discursul în fața oglinzii. Eram îngrozită că o să te prinzi.
În tot acest timp, am crezut că nu puteam face nimic...
Se pare că m-ai crezut!
- Nu cad la înțelegere! - Nu! Ai semnat!
- Termină, idiotule! - Nu.
Nu! De ce să-ți dau ce vrei? Ai luat tot ce aveam.
Postul meu era în pericol. Habar n-ai...
Fiecare decizie prostească, fiecare nenorocire petrecută...
- Totul a plecat de la tine. - Maturizează-te!
Nu faci decât să te compătimești, îl iei pe „dacă” în brațe,
dar și din cauza ta ai ajuns aici.
Nu pot...
Iată unde am ajuns! Pentru că am făcut ce trebuia.
Acum ce simți că ar trebui să faci?
Doamne...
Întocmai.
Mai bei ceva?
Te rog! Nu-i face rău!
Băiatul moare dacă nu aveți plăcintele!
Le avem. Jorge, du-te!
Trebuia să le fi pus în cutii!
Nu!
Te rog, nu-i face rău! N-am îndreptat lucrurile cu el.
Mi-am ratat șansa.
Scutește-mă de detalii! Vreau plăcintele!
Plăcintele Frito.
Nu! Încetează!
- Mamă! - Helen, ești teafără?
Nu-i nimic! Sunt teafăr. E o păcăleală tipică pentru Todd!
- Dar cum să știi tu ce e asta? - Soția mea a suferit un infarct.
- E Margo Martindale, actrița! - Îmi pare rău!
Am fost prea convingătoare! Dacă n-aș fi o actriță așa de bună...
Ce ciudat, nu-i așa? Lucrurile care contează...
De fapt, nimic nu contează. Doar adevărul e foarte important.
Mare minune că mai găsim voința să ne ridicăm din pat!
Totuși, ne ridicăm.
Plec acasă.
- Ce faci? - Iau mașina ta.
- Poftim? - N-o folosești.
Cineva ar trebui să aibă o bucurie în lumea asta tristă și tâmpită.
Ia-o ca pe un bonus!
Iau și astea.
Dar mesele turnante lazy Susan ne-au făcut mari probleme.
- De ce? - Au părut jignitoare.
Susan Sarandon a organizat un protest în fața restaurantului.
Nu se poate!
N-au venit prea multe Susan. Știi ce se zice despre ele...
Că sunt sucite?
Și, brusc, le cauți disperat...
Oricum, nu știu cum am ajuns să vorbim atât despre mine.
Te înțelegi bine cu iubitul tău?
Foarte bine. Când sunt cu el, simt că formăm un cuplu cu adevărat.
În alte relații, mă simțeam singură. Pricepi ce zic?
Da. Pricep.
Scuze! Nu-ți reproșam nimic.
Am încercat mereu să fiu implicat, chiar și când nu era o idee bună.
Acum, că nu am pe nimeni, învăț să mă descurc de unul singur.
Bravo ție!
Uneori încercai să vorbești cu mine
și eu încercam doar să rezolv sau să te conving că nu există o problema.
Nu trebuia să fac asta.
Cu toții facem tot posibilul.
- Acum vreau să aflu. - Ce anume?
Spune-mi cum e să fii Diane!
Bine. Când ești Diane,
îți poți trăi viața ca pe un puzzle,
încropit din elemente de pe diferite platouri de filmare.
- Ca un puzzle mixt? - Întocmai.
Viața ta e plină de piese care nu se prea potrivesc.
Pare un puzzle dificil.
De la un punct încolo, începi să crezi că e vina ta.
Că tu ești piesa care nu se prea potrivește.
Petreci atâta timp simțindu-te așa, încât devine confortabil.
Poți avea un șoc când descoperi brusc că nu te mai simți așa.
La început, ești neîncrezător.
Dar, treptat, ajungi să te convingi.
Scuze. E ciudat că-i spun asta fostului meu soț.
Nu.
- Mă bucur mult pentru tine. - E ciudat.
Dacă ne-am fi cunoscut așa cum suntem acum,
lucrurile ar fi stat altfel între noi.
Dar, dacă nu ne-am fi cunoscut, n-am fi fost cei de acum.
Da.
Doi scriitori la fel de realizați.
INTRARE URGENȚE
Ai suferit un atac de panică.
Te îndemn să eviți situațiile stresante, ca răpirile false, sub poduri abandonate.
Bun, să facem formele. Pari genul căruia îi place birocrația inutilă.
Da, doctore.
Era podul unde au filmat Grease?
- Da. - Ce frumos!
- Todd, îmi pare foarte rău. - Știu că nu ai vrut să...
Credeam că fac ce se cuvine dându-te afară din casă.
Aveai 18 ani. Te lăsaseși de liceu.
Erai drogat tot timpul. Purtai doar papuci.
- Nu făceai duș. - Nu le înșirui pe toate!
Voiam să te maturizezi, nu să pleci definitiv.
Apoi timpul s-a tot scurs și n-am știut cum să îndrept lucrurile.
Adevărul e că m-am maturizat. Planul tău a dat roade.
Atâta vreme n-am avut mamă, încât nu mai am nevoie de una.
Ce e de făcut acum?
Am o idee...
- Care? - Un costum-robot uriaș, ca în Aliens.
Dar pentru bebeluși, ca să facă ce fac adulții!
- Pare periculos. - Cred că da.
Dar poate că roboții pot fi activați
de energia rezultată din suptul suzetelor.
Ce idee grozavă! Copiii adoră să sugă și acea energie oricum se irosește.
Cum vedeți, cercul s-a închis.
Toate răsturnările de situație fac parte dintr-un tablou frumos,
o misiune măreață de a-i reuni pe acest băiat și pe mama lui.
E o poveste pe cinste! Dar ai ucis mulți oameni.
- Margo Martindale, vei fi închisă... - Stați!
Nu o închideți până nu joacă în unul dintre filmele mele!
Producătoarea independentă Nichole Holofcener?
Mi-e greu să cred că Margo Martindale n-a jucat în filmele tale.
Dar așa e! Trebuie să joace rolul mamei elevului de la Creație poetică,
cu care Catherine Keener are o aventură în noul film Război în clasă.
Pot să joc rolul, dle judecător?
Drăcie! Sună foarte bine.
Bine, poți pleca.
Hai odată! Deschide-te!
Unde e porcăria...
De ce e totul atât de greu?
Cum vrei, ușă!
Todd! De ce nu mergem niciodată să înotăm?
E groaznic.
VOTCĂ
Salut!
Cine a pus pastile în casa mea?
Judah, trebuia să ai liber în seara asta. Ce pletos ești!
Prefer să fiu aici.
Știu.
M-ai crede o idioată dacă n-aș accepta oferta lui Turtletaub?
Nu te-aș crede niciodată idioată.
Echipa de producție pe care o realizăm...
Dacă am face rost de finanțare, ne-am descurca singuri, nu-i așa?
Un lucru știu sigur despre branșa asta:
să nu subestimez ce poate face Princess Carolyn pe cont propriu.
Nu chiar pe cont propriu.
Ei bine...
Dădaca stă până la ora 23:00. Am putea continua să lucrăm!
- Cum să te ajut? - Cântă-mi o piesă de-ale tale!
Mă străduiesc să fiu precis
Țelul meu e să fiu limpede și la obiect
Nu spun lucruri care știu că nu-s adevărate
Așadar, crede-mă când spun că te iubesc
Nu compun piese de iubire reușite
Nu mă pricep la metafore și la rime
Vreau doar să descriu ceea ce știu
Și tot ce știu este că te iubesc
Te rog, crede-mă când îți spun
Te iubesc, Princess Carolyn.
SCENE BONUS GLUME DURE
De ce râzi mânzește?
BOJACK OMUL-CAL PROBĂ
BoJack Omul-cal. 1,95 m.
Bine. Poți începe.
Un sandvici cu muștar?
Poate că suntem orfani, dar avem mândria noastră!
- BJ, e replica lui Ethan. - Așa e.
Orfani? Cu ce să vă hrănesc?
Bine, oprește-te! Ai emoții. Lasă scenariul!
Jucăm scena din filmul ăla la care mă pui mereu să mă uit.
Trebuie să dai socoteală pentru cimpanzeu, Tino.
- Nu, Mickey! Ai înțeles greșit. - Unde au dispărut toate bananele?
Cimpanzeul a murit, Tino. La fel ca acel bonobo.
Cu cine te-ai maimuțărit?
Cedez! Marmosetul e de vină!
Bine. Perfect! Acum privește punctul roșu! Start!
Cu ce să vă hrănesc? Am muștar.
Un sandvici cu muștar?
Poate că suntem orfani, dar avem mândria noastră!
Nu vă pot face un Martini!
Stați așa! Am măsline.
Nu. Nu am măsline.
- Perfect! - Zău? Crezi că am reușit?
Ține-te bine, amice! Abia acum începe viața ta.
Subtitrarea: Irina Para