EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
-Vad har du där? -En hortensia, tror jag.
-Gillar hon ens såna växter? -Förmodligen inte. Hon gillar inte nåt.
-Hej, BoJack. -Tack för att du bjöd hit mig, mamma.
Du är ju hedersgästen.
Allihop, BoJack är här.
Hej, kompis. Kom hit!
-Den är till dig. -Åh, en växt.
Jord inomhus. Kul.
Du kom precis i tid.
En fågel flög in och det är svårt att få ut henne igen.
Det är bättre med en fågel i handen.
Jösses, hon är lurigare än en prärievarg.
Telefon, mrs Horseman.
Tack, butler.
-Är det Zach Braff? -Vem?
Zach Braff. Skådespelare, filmare, Donald Faisons kompis?
-Menar du min butler? -Till er tjänst.
Jag var faktiskt kompis med Donald. Han är en enastående man...
-Butler! -Förlåt. Telefon till er.
Jag svarar i köket.
BoJack, gör lite nytta för en gångs skull och hjälp till.
Med fågeln?
Hallå? Åh, det är du.
Okej. Det räcker!
Vad f...
Hon sjunker lika mycket som Veronicas tittarsiffror när det sändes på måndagar.
Komedigift! Vem vill skratta på måndagar?
BJ! Du kom äntligen till vår lilla soaré.
Jag drömde jämt att jag åt middag med alla som hade dött
och jag tänkte: "Jag borde göra det." Så här är jag.
Vi måste ta henne från vänster.
-Hej. Crackerjack? -Det är vad det står i mina underkläder.
Morbrodern jag aldrig mött och inte kunde mäta mig med.
Då så, soldat. Redo, sikta...
Hej. Hur är läget?
Hej, Corduroy. Kul att...
Fortfarande skärrad för att du såg mig naken
hängd med min iphoneladdare
och med en erektion trots att jag hade varit död i över en timme?
Japp.
Du måste komma över det.
-Vad... Sluta! -Åh, förlåt.
Jag glömde var jag var.
-Kan den hjälpa? -Ungen har rätt idé.
Vi kan skrämma henne med eldgaffeln.
Ja, visa vem som bestämmer!
Få henne till köket.
Känn på den!
-Schyst! -Spring.
Ja, BoJack mobbade en fågel. Kul för honom.
På tal om värdelös, min man är sen, så vi börjar äta utan honom.
-Han kommer väl före showen? -Det är bäst för honom.
Under tiden går vi till matsalen
innan middagen blir lika kall som min barnuppfostran.
Min är nog första gången nån bad om min autograf.
-Är det sant? -Jag kunde inte ens skriva mitt namn.
Jag klottrade bara.
-Vatten? -Tack, Zach Braff.
Man får bara ge sin första autograf en gång.
Andra gången är det en plikt, tredje gången är det tradigt.
Men första gången... Första gången...
Vad är det?
Okej, min tur.
Min var när jag skrev på för att ta värvning.
Är du redo att sjunga "The Lollypop Song" i showen sen?
Nej. Jag får ju aldrig se showen.
Jag visste inte att värvning skulle leda till mina två sämsta delar.
Kunde man välja två?
Det är ett samtal, inte en uppgift.
-I så fall har jag tre. -Nej, tre är för många.
Det värsta var att ta farväl av mamma
och att se en kula gå genom generalens ansikte och träffa mitt.
Du dog i alla fall direkt.
Jag kan fortfarande höra mitt dropp från när jag hade cancer.
Dropp. Dropp.
-Du då, BoJack? -Vadå?
Bästa och sämsta delen?
Jag antar att min sämsta del var...
Precis innan jag kom hit, tror jag.
Jag var hos Angela Diaz.
Smakar nån annans vatten klor?
-Braff, kan jag få annat vatten? -Ska bli, mr Horseman.
Crackerjack, hade ditt dödsfall betydelse för att du tjänade ett högre syfte?
Så klart det betydde nåt.
Såna frågor är för stora för en liten soldat som jag.
Min bror gjorde den ultimata uppoffringen.
-Ibland undrar jag... -Jag fattar inte.
När vi sätter värde på uppoffring, förlust, lidande...
Inte nu igen, BoJack.
När vi växer upp i ett hus som gör så
lär vi oss att lycka är själviskt, men uppoffringar betyder inget.
-Jo. -Uppoffringar?
I ett högre syfte, kanske, men i sig självt?
-Vad är nyttan med det? -Uppoffringar är bra.
Det måste det vara, för jag offrade mycket och jag var grym!
-Vad har du nånsin offrat? -Jag gav allt. Jag gav hela mitt liv.
-Du dog av ditt vilda festade. -Jag pratar inte om min död.
Jag pratar om mitt liv. Jag gav hela mitt liv.
Om vi pratar om allas liv är vi här hela natten.
Det kallas "det bästa/sämsta", inte "allt som hände".
Okej, det sämsta: Min Sexuellt självsäker oskuld-turné 2007.
Min manager läckte nakenbilder för att få fler spelningar,
mamma pekade på alla kolhydrater jag åt. Det var hemskt.
Men det gav miljontals fans en show de aldrig lär glömma.
-Och det är värt nåt. -Nej, det är ett rus man jagar.
Skulle låtar på scen vara samma sak som att dö när man befriar lägren?
Vi behöver inte jämföra äpplen med Auschwitz.
Herb, berätta.
Det har betydelse... Jobbet vi gör, glädjen vi skapar.
Det måste det väl?
Det tyckte jag verkligen. Jag trodde verkligen på det.
Jag var ett "fast på en flygplats under en snöstorm
samtidigt som danstävlingen"-avsnitt ifrån att vinna en Emmy.
Sen förlorade jag allt.
-Märker ingen läckan? -Okej, vi hämtar en hink.
-Det droppar på mig. -Håll i hinken, då.
Men det var först när jag fick sparken som jag blev mig själv.
Jag var ute ur garderoben. Jag var fri. Jag var mitt äkta jag.
Vad har det med saken att göra?
När jag inte gömde mig bakom nån fasad kunde jag leva i frid.
Och då började jag med filantropi.
-Kan jag fråga en sak? -Varför säger folk så?
Om du frågar, så ja. Du kan och gjorde det precis.
Varför tillkännager vi våra frågor?
Ja, vad är frågorna, kungligheter?
Tillkännager kung och drottning Fråga av Interrogativa ön.
Får jag fråga hur det står till?
Mycket bra, tack.
Jag har inte frågat än. Jag frågade om jag fick fråga er.
Fick du glädje av välgörenhet? Alltså, äkta glädje?
Det ställde all annan glädje i skuggan.
Om du gladdes var det inte osjälviskt. Det är bara godhet om det är osjälviskt.
Vem kom på det? Jag hjälpte folk. Vem bryr sig om det fick mig att må bra?
Att må bra är själviskt.
Om jag hade överlåtit mig själv till Jesus...
Jag vill inte höra prat om religion i mitt hus.
Om jag inte ständigt försökte må bra
och leta efter den högsta njutningen... Det var min sämsta del.
Eller, en av de tre sämsta. Vänta, kan jag få fyra?
Att hitta dig i din loge är med på min topp fem.
Det här är skitsnack. Jag hjälpte många. Jag var ingen dålig människa.
Ingen säger att du var en dålig människa.
Jo. Det gör ni
med ert snack om att vara äkta och er välgörenhet och nazistdödande.
Jag dödade aldrig en nazist, bara mina egna.
Och jag befriade inga läger. Jag vet inte vad jag gjorde.
Varsågod. Er man kom precis, frun.
Men pappa kommer aldrig till middagen.
-Jag har en fråga. -Ännu en fråga har kommit.
Har nån av er haft en låt som har spelats i rymden?
Ingen? Bara jag? Jag tänkte väl det!
Min hitlåt "Nej, nej, nej (nej betyder ja)" är på väg mot Mars.
Det betyder nåt. Jag kommer att bli ihågkommen.
-Förlåt. Missade jag showen? -Där är han.
-Pappa! -Jag...
Du har inte missat nåt. Vi har ingenstans att gå.
Klart vi ska anpassa oss efter ditt schema.
Jag sa ju förlåt. Jag sprang.
Som alltid var du sen medan jag slet för att få maten på bordet.
Ja, du hjälpte till.
Jag börjar tappa tålamodet för att du tjatar.
Och jag väntar på att vi båda ska...
Nåväl. Vi är här.
Jag sätter mig här.
-Köp dig nåt fint. -Tack, mr Secretariat.
-Vad har jag missat? -Vi leker Bäst och sämst.
Jag har en. Machu Picchu.
När jag lämnade Horsin' Around funderade jag på att ta livet av mig.
Oj, Herb. Är det sant?
Ja, men Knicks hade en bra säsong och jag ville se hur resultatet.
Tog du inte ditt liv för att Knicks hade en bra säsong?
-Och om de hade haft en dålig säsong? -Jag vet inte. Kollat på baseboll?
Åh, för Guds... Du måste fullfölja det. Det är som om du inte ens ville dö.
Jag är glad att jag inte gjorde det. För tio år senare var jag i Machu Picchu
och insåg att det fanns så mycket mer jag kunde göra i livet.
Okej, min tur.
Den 22 augusti 1973 förbjöds jag från att nånsin springa igen.
Och löpning var det enda jag förstod mig på,
och om jag inte kunde göra det var jag en nolla.
-Är det det sämsta? -Bästa delen: när jag hoppade från bron.
-Herregud! -Vad sa jag om prat om Gud?
Jag fick välja hur jag skulle dö. Inte många får det.
-Nej. -Det är sant.
Utsikten därifrån... Du kan inte ens tänka dig.
Kära nån.
-Det var nog på grund av simningen. -Simmade du?
Ja. jag...
-När simmade jag? -Tänk inte på det.
-Har du en bästa del? -Jag vet inte.
I år jobbade jag som lärare.
Och en av mina elever hade svårt att ta sig över ett hinder.
Hjälpte du honom vara bra i en scen? För din lektion?
Är det den bästa delen i ditt liv?
Alltså, jag visste inte att ni skulle ställa mig mot väggen.
Vad var speciellt med det ögonblicket?
-Det kändes bra att hjälpa nån. -Ser ni? Att hjälpa nån, som jag sa.
Han gillade det för att det kändes bra, som jag sa.
Det påminde mig om när jag var ung och i början av min karriär.
Vi två gick på öppen mick-kvällar och försökte lista ut allt. Jag tror...
-Det var det bästa. -Är det sant?
-Är vi redo att börja showen? -Nu kör vi!
-Det var fint att ses. -Kommer du inte?
Jag vaknar alltid när ni går till showen.
Zach Braff sträcker sig, trots att han når min tallrik från ett annat håll..
-Sen vaknar jag. -Okej.
Nästa gång, då.
Ursäkta att jag sträcker mig.
Hej, allihop. Slå er ner.
Dagens show är till BoJack Horsemans ära!
Vad säger ni? Ska vi sätta i gång?
Ja. Dagens öppningsnummer behöver inte introduceras men jag gör det ändå.
Mina damer och herrar, Sarah Lynn!
Tack.
Jag vill tillägna mitt framträdande dagens hedersperson, BoJack Horseman!
Sarah Lynn, förlåt för allt som hände med dig.
Med oss. Jag borde ha skyddat dig.
BoJack. Det är min tid.
Ja. Självklart. Förlåt.
Livet är en show, den går inte fort
Förutom att den tar slut nån gång
Ouvertyren är en livstid men showen är kort
Här med dina älskade känns den så lång
Du löper loppet och säger ditt
Ditt ansikte har tröjor prytt
Och stora skyltar, hundra meter lång
Och sluta inte dansa Sluta inte dansa
Tills din sista sång
Showen är ett oändligt liv, som bäst
En siluett som är kvar efter dina år
Vad är nyttan med all kamp, gamle häst?
Du dör men ditt arv fortgår
Pladdret slutar Publiken går
Ljudet tutar Och musiken fortgår
En sång du lärde mig när jag var barn
Sluta inte dansa
Sarah Lynn? Sarah Lynn!
Okej. Med ett nummer uppe i luften,
er vän och min, och en dödskul kille att hänga med...
Corduroy Jackson-Jackson!
-Vart tog Sarah Lynn vägen? -Titta på showen.
-Vart leder dörren? -Sätt dig. Det är din tur sen.
-Nej, berätta! -Akta!
Det var allt för Corduroy Jackson-Jackson!
Du är i vägen.
Okej. Showen fortsätter.
Nu en älskvärd man,
ge en varm, varm, glödhet applåd för...
-Du, ska vi ta en cigg? -...Zach Braff!
Ja. Ja, vi går.
Vilken ära! En sann ära!
Vad finns på andra sidan dörren?
Vad fräck han var! Han med skägget. Herb?
Ja. Herb.
Han säger att han lever i frid. På grund av Machu Picchu?
-Jag köper det inte. -Jag tror honom.
Jag lovar, alla i det rummet hade återvänt om de kunde.
Frid? Han försöker övertyga sig själv om nåt.
-Vadå? -Att livet har en mening eller ett syfte.
Att om man gör rätt saker så får man en liten avskedspresent,
ett diplom där det står: "Grattis, du fick frid."
-Det låter trevligt. -Men vet du vad?
All tid de tillbringade
med att vara goda eller hjälpa andra eller vara nåt...
Jag gjorde inget av det och är ändå här, precis som dem.
Du var snabbast i världen. Du inspirerade miljoner.
Och ändå är jag här, precis som du.
Vad skulle du göra annorlunda om du kunde?
Jag hade inte brytt mig lika mycket.
-Om vad? Att tävla? -Om allt.
Det är förvirrande, för jag är Secretariat och även din pappa av nån anledning,
men som din pappa är det viktigt att du vet att jag brydde mig.
Nej. Du brydde dig om din bok
och att bli full och klaga men det är inte att bry sig.
Du tror att jag inte brydde mig, för jag var reserverad men jag brydde mig.
Om dig, om din mamma.
Jag ville att du skulle respektera mig och älska mig.
Jag var så rädd att du skulle veta det.
Jag brydde mig så mycket.
Synd att vi aldrig pratade så här i livet.
-Vad det nu hade gjort för nytta... -Vi fick chansen nu, innan jag vaknar.
-Vaknar? Åh, du fattar inte, va? -Fattar vad?
Förlust är samarbete
mellan de som lämnar oss och de som är kvar.
Vi dansar i skuggan av deras frånvaro.
-Med det i åtanke presenterar jag... -Stoppa showen!
-Ursäkta. -Vad händer?
Du är oförskämd. Jag skulle göra min rullskridskodans.
-Lugna ner dig. -Ja, sätt dig ner och...
-Nej! -Nej. Snälla.
Jag fick aldrig regissera min remake: Zach Braff's Backdraft!
Jag skrev aldrig Jag startade en Zach som fick världen att Braffa!
Jag skapade aldrig Zach Braff Short Stack Breakfast Attack på Shake Shack!
Hash brown-fans som hashtaggar "Zachs snacks"
får stålar tillbaks med Braffs Bucks-appen.
-Jag måste vakna. Jag kan inte vara här. -Självklart. Allt handlar alltid om dig.
BJ, kompis...
-Herb! Hur hamnade jag här? -Hur skulle jag veta det?
Jag bröt mig in i mitt hus. Men det var inte mitt hus längre.
Jag tittade på Horsin' Around på blu-ray, drack lite och hittade några piller.
Och sen simmade jag...
Nej, vänta. Jag steg ur poolen och jag ringde Diane!
BoJack, vi försöker ha en show.
Men jag ringde Diane. Jag kan inte ha drunknat då.
Jag borde inte vara här.
Jag måste avsluta samtalet. Var är telefonen?
Mina damer och herrar, nu har vi nåt riktigt fint.
Kom och se honom innan han flyr.
-Nej! Sluta! -Det är Secretariat!
Ta det lugnt. Det hjälper inte att bli arg.
Det skulle hända förr eller senare.
En dikt. Ett original, givetvis. Den heter: "Utsikten från halvvägs ner".
"Den svaga brisen viskar inget Vattnet vrålar ännu
Hans fötter står på kanten Djupt andetag, gör det nu
Tår nuddar vägbron Snart är vatten allt han ser
Han blundar men tjuvkikar på Utsikten från halvvägs ner"
Jag är inte klar. Vänta. Jag är inte klar.
"Lite vind, en sommarsol En strid flod, ett vattenrike
En å av ljuva endorfiner Ger ett lugn utan jämlike
Du flyger nu Allt syns klarare än från marken kär
Det är okej, det vore det Om du inte nästan var där
Kasta dig och slipp gravitationen Vad kan sakta ner ditt fall?
För att tårna skulle stå där uppe Hade jag gett allt"
Jag har ångrat mig. Jag har ångrat mig. Jag vill inte.
Det är ingen fara.
"Men jag är här, gjort är gjort Tystnad ut sig brer
Innan hoppet borde jag ha sett Utsikten från halvvägs ner
Nej! Jag borde ha funderat på Utsikten från halvvägs ner"
Hitta din frid, grabben. Hitta den.
"Jag önskar att jag kände till Utsikten från halvvägs ner"
Jag måste härifrån.
-BJ, vart ska du? -Inget du gör här spelar nån roll.
Din kropp är kvar i poolen hur mycket du än kämpar emot.
-Du kan lika gärna... -Sätt dig!
Men jag...
BJ, det är möjligt att nån kommer att hitta och rädda dig
och det är möjligt att ingen gör det. Det får inte vi veta.
Får jag fråga en sak?
Har nån nånsin lämnat det här stället?
BJ, det finns inget ställe.
Det är din hjärna som går igenom det den känner att den måste.
Allt du kan göra nu är att sitta och njuta av showen.
Här är Beatrice Horseman
med sin yngre storebror, Crackerjack!
Det här är den svåra delen.
Jösses.
Och nu den enkla delen.
Klart slut!
Wow. Beatrice Horseman!
Hon skulle sjunga för oss i kväll, men hon var hes och behöver en hästkur!
Är ni redo för huvudnumret?
Nej.
-Välkomna till scenen... -Nej. Snälla.
Stjärnan i Horsin' Around
och BoJack Horseman Show! Philbert! Secretariat!
Den kommande Hårda enhörningen!
Son till Butterscotch och Beatrice!
Make till ingen. Far till ingen...så vitt vi vet.
Ståuppkomiker, skådespelare och grav alkoholist!
En begåvad charmör och en dum jävel.
Det är...BoJack Horseman!
Är det läskigt?
Nej. Jag tror inte det.
Det är som det är.
Allt måste ta slut. Droppet slutar till slut.
Vi ses på andra sidan.
Åh, BoJack, nej. Det finns ingen annan sida.
Det här är allt.
Vänta, vänta, vänta.
Jag måste ringa ett samtal.
Hallå?
Är nån där?
Jag letar efter en telefon.
Diane! Är du där? Diane? Jag behöver dig!
-BoJack? -Diane! Tack och lov.
Tack och lov, Diane. Okej, Diane. Du räddar mig väl?
Du kommer och hämtar mig.
BoJack, varför ringde du mig? Jag bor i Chicago. Jag kan inte rädda dig.
-Du svarade inte. -Precis.
-Det gick till röstbrevlådan. -Ja.
Och sen...gick jag tillbaka till poolen.
-Det är för sent. Gjort är gjort. -Nej.
Det finns inget jag kan göra. Inget av det här är på riktigt.
-Så vad gör jag nu? -Det spelar ingen roll.
Om det inte spelar nån roll kan vi fortsätta prata i alla fall?
Okej.
Hur har din dag varit?
-Bra. -Jaså?
Ja. Min dag har varit bra.
Undertexter: Viktor Josefsson