EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
-Hvad er det? -Det er vist en hortensia.
-Kan hun lide den slags planter? -Sikkert ikke. Hun kan ikke lide noget.
-Goddag, BoJack. -Tak for indbydelsen, mor.
Du er æresgæsten. Folkens, BoJack er her.
Hej, makker. Kom herind.
-Til dig. -En plante.
Jord, man kan have inden døre. Mægtigt.
Du kom lige i tide, BoJack.
En fugl fløj ind, og vi bakser med at få hende ud.
Nu skal du ikke være så næbbet!
Ja, hun er mere kry end en prærieulv med kløerne i en kanin.
-Telefon, fru Horseman. -Tak, butler.
-Er det Zach Braff? -Hvem?
Zach Braff.
Skuespiller, uafhængig filmskaber, ven med Donald Faison?
-Altså min butler? -Til tjeneste!
Jeg var venner med Donald. En bemærkelsesværdig mand...
-Butler! -Beklager! Telefon til Dem.
Jeg tager den i køkkenet.
BoJack, gør dig nyttig for en gangs skyld og hjælp med fuglen.
-Hallo? Nå, det er dig. -Så er det nok!
For pokker...
Med sådan et fald ligner det seertallet for Veronica's Closet om mandagen.
Lattergift. Hvem vil grine om mandagen?
BJ! Så kom du til vores lille selskab.
Jeg drømte om et selskab med de afdøde og tænkte: "Det må jeg tage til."
Her er jeg.
Vi tager venstre flanke.
-Hej. Crackerjack? -Det står der på mit undertøj.
Morbroderen, jeg aldrig mødte eller kunne leve op til.
Godt, soldat. Klar, tag sigte...
-Hej, hvad så? -Hej, Corduroy, godt at...
Er det underligt, fordi du sidst så mig hænge nøgen med en citron og en rejsning,
selv om jeg havde været død i over en time?
-Ja. -Det må du lære at glemme.
-Lad være med det. -Undskyld. Jeg glemte, hvor jeg var.
-Kan den hjælpe? -Hun har fat i den lange ende.
Vi kyler kværkeren og skræmmer hende med rageren!
-Vis hende, hvem der bestemmer! -Få hende ud i køkkenet.
Tag den!
-Sådan! -Af sted!
Ja, ja, BoJack bortjog en bysvale. Bravo!
Apropos uduelig... Min mand er forsinket, så vi begynder uden ham.
-Han er her vel, før det begynder? -Det gør han klogest i.
Kom med ind i spisestuen, før maden bliver lige så kold som min opdragelsesstil.
For mig var det første gang, nogen bad om min autograf.
-Jaså? -Hold da op.
Jeg kunne ikke skrive, så jeg tegnede en krusedulle.
-Vand? -Tak, Zach Braff.
Det er kun første gang én gang.
Anden gang forventes det, og tredje gang er det en pligt,
men første gang...
Hør... Hvad er det?
Nå, min tur. For mig var det også, da jeg skrev under og lod mig hverve.
Er du klar til at synge "Slikkepindsangen" senere?
Nej, du ved, at jeg ikke når det.
Jeg vidste ikke, at det ville føre til mine to lavpunkter.
-To? Jeg vidste ikke, vi måtte vælge to. -Det er en samtale, ikke en opgave.
-Så har jeg tre. -Nej, tre er for mange.
Lavpunkterne var afskeden med min mor
og at se kuglen ramme min general, før den ramte mig.
I det mindste døde du øjeblikkeligt.
Jeg kan stadig høre dråberne fra mit drop, da jeg havde kræft.
Dryp, dryp.
-Hvad med dig, BoJack? -Hvad?
Højdepunkt, lavpunkt?
Mit lavpunkt må være...
Lige før jeg kom hertil, tror jeg.
Jeg tog hjem til Angela Diaz.
Smager jeres vand af klor?
-Braff, må jeg få noget friskt vand? -Omgående, hr. Horseman.
Crackerjack, betød din død noget, fordi den tjente et større formål?
-For søren... -Selvfølgelig.
Det spørgsmål er for stort til mig.
-Min bror ofrede sit liv. -Somme tider tænker jeg...
Der kan jeg ikke følge med.
Når vi ophøjer tanken om opofrelse, tab, lidelse...
Ikke nu igen.
Når man vokser op i sådan et hjem, lærer man, at glæde er en selvisk følelse.
-Opofrelse betyder intet. -Jo, det gør.
At ofre sig for almenvellet måske, men i sig selv?
-Hvad gavn gør det? -Meget. Opofrelse er godt.
Det må det være. Jeg ofrede en masse, og jeg var den sejeste.
Hvad har du nogensinde ofret?
-Jeg ofrede alt. Mit liv. -Du døde i en hedonistisk rus.
Jeg taler ikke om min død, men mit liv. Jeg ofrede hele mit liv.
Vi har ikke tid til folks livshistorier. Vi tager kun højdepunkt og lavpunkt.
Fint, mit lavpunkt: Den seksuelt selvsikre jomfru-turné i 2007.
Min manager lækkede nøgenbilleder.
Min mor kritiserede alt, hvad jeg spiste. Det var et helvede,
men millioner af fans fik en oplevelse, de aldrig glemmer. Det har en værdi.
-Nej, du jager en rus. -Nej!
Sammenligner du dine koncerter med befrielsen af koncentrationslejre?
Lad os ikke sammenligne æbler og Auschwitzer.
Herb, fortæl dem, at vores arbejde og glæden, vi skaber, betyder noget.
Det må det da gøre, ikke?
Det mente jeg også. Jeg troede virkelig på det.
Jeg var et "fanget i en lufthavn i en snestorm før dansestævnet
med Gregory Hines som gæstestjerne"-afsnit fra en Emmy. Så mistede jeg alt.
-Kan ingen se, at det drypper? -Vi henter en spand.
-Det drypper på mig. -Så holder du spanden.
Men først da jeg blev fyret, kunne jeg være mig selv.
Jeg var ude af skabet og fri. Jeg var det ægte mig.
Hvad har ægthed med noget at gøre?
Uden et skalkeskjul at gemme mig bag kunne jeg finde ro.
Da begyndte jeg at gå op i velgørenhed.
-Må jeg spørge om noget? -Hvorfor siger folk det?
Hvis du spørger, så må du, vil du, og har du spurgt.
-Hvorfor bekendtgør vi vores spørgsmål? -Er spørgsmålene kongelige?
Vi præsenterer konge og dronning Forespørgsel fra Erkyndighedsøen.
-Må jeg spørge, hvorledes De har det? -Meget fint, tak.
Jeg spurgte ikke. Jeg spurgte, om jeg måtte spørge.
Gav velgørenheden dig glæde? Ægte, dybfølt glæde?
Det overskyggede al anden fryd.
Hvis du nød det, ofrede du dig ikke. Det er kun godt, hvis man ofrer sig.
Hvem har fundet på det? Jeg hjalp andre. Min glæde er underordnet.
Glæde er i sagens natur egennyttig. Hvis jeg hengav mig til Jesus...
Jeg bryder mig ikke om denne trossnak i mit hus.
Hvis jeg ikke kun sigtede efter mest mulig nydelse...
Det var mit lavpunkt.
Et af mine tre lavpunkter. Eller må jeg få fire?
Det er bestemt i min topfem, da jeg fandt dig i traileren.
Pladder! Jeg gjorde masser for andre. Jeg var ikke et slet menneske.
Ingen siger, at du var et slet menneske.
Jo, I gør med jeres "ægthed", "velgørenhed" og "nazidrab".
Jeg dræbte kun ved egenbeskydning.
Jeg befriede ingen lejre. Jeg ved ikke, hvad jeg udrettede.
Værsgo. Deres mand er lige ankommet.
Er far her? Han er aldrig kommet før.
-Jeg har et spørgsmål. -Endnu et spørgsmål har meldt sig!
Er nogen af jeres sange blevet spillet i rummet?
Ingen? Nej. Kun mig? Det tænkte jeg nok.
Min single "Nej, Nej, Nej (Nej Betyder Ja)" er på vej til Mars.
Jeg kommer til at blive husket. Det må betyde noget. Jeg bliver...
-Beklager forsinkelsen. Er det for sent? -Der har vi ham!
-Far! -Jeg...
Nej, det er ikke for sent. Hvorfor skulle vi ikke tilpasse os dig?
Jeg har sagt undskyld. Jeg løb.
Ja, du lod tiden løbe af med dig, mens jeg løb sur i at få maden på bordet.
Ja, du hjalp.
Jeg løber tør for tålmodighed, når du lader munden løbe.
Jeg venter på, at sandet løber ud... Nå, nu er vi her.
Jeg maser mig ind her.
-Forkæl dig selv. -Tak, hr. Secretariat.
-Hvad sker det? -Vi leger højde- og lavpunkt.
Jeg har en. Da jeg forlod Horsin' Around, overvejede jeg at tage mit liv.
Er det rigtigt, Herb?
Ja, men Knicks spillede godt, og jeg ville se, hvad der skete.
Holdt du dig i live, fordi Knicks spillede godt?
-Hvad hvis de havde spillet dårligt? -Måske havde jeg fulgt med i baseball?
Hvor er handlekraften? Det lyder, som om du slet ikke var selvmordstruet.
Jeg er glad for, at jeg ikke gjorde det, for ti år senere i Machu Picchu
kunne jeg jo indse, at der var meget mere, jeg kunne udrette.
Min tur. Den 22. august 1973 fik jeg livsvarig karantæne fra væddeløb.
Væddeløb var mit et og alt, så uden det var jeg helt betydningsløs.
-Er det dit lavpunkt? -Højdepunktet var springet fra broen.
-Jesus. -Hvad sagde jeg om Jesus-snakken?
Jeg var herre over min egen død. Kun de færreste kan sige det.
-Nej. -Sandt.
Udsigten deroppefra. I tror mig ikke.
Du milde!
-Det er nok fra, da jeg svømmede. -Svømmede du?
Ja, jeg... Hvornår svømmede jeg? -Tænk ikke på det.
-Hvad var dit højdepunkt? -Det ved jeg ikke.
Jeg underviste i år. Faget var svært for en af mine studerende.
Hjalp du ham med at præstere i en scene? Er det højdepunktet i dit liv?
Jeg tænkte bare højt. Jeg havde ikke regnet med det pres.
Fortæl os, hvad der gjorde det særligt.
-Det føltes rart at hjælpe nogen. -Der kan I se. At hjælpe, som jeg sagde.
Ja, fordi det føltes godt, som jeg sagde.
Det mindede mig om dengang, da jeg var ung og ny i faget.
Da du og jeg tog rundt til amatøraftener. Jeg tror...
-Det var højdepunktet. -Jaså?
-Er vi klar til forestillingen? -Lad os gøre det.
-Det var godt at se jer. -Kommer du ikke?
Nu vågner jeg op. I går ind til forestillingen.
Zach Braff rækker ind over,
selv om han kan nå tallerkenen fra en anden vinkel.
-Så vågner jeg. -Godt så. På gensyn.
Jeg rækker lige ind over.
Godaften! Vær venlige at tage plads.
Aftenens forestilling er til ære for BoJack Horseman!
Hvad siger I? Skal vi komme i gang?
Første nummer behøver ingen præsentation, men hun får en alligevel.
Mine damer og herrer, den uovertrufne Sarah Lynn!
Mange tak!
Jeg vil gerne tilegne aftenens optræden til vores æresgæst, BoJack Horseman!
Jeg er ked af alt, hvad der skete dig, os. Jeg burde have beskyttet dig...
-BoJack, nu er rampelyset mit. -Naturligvis. Undskyld.
Livet er en endeløs forestilling Gamle jas
Lige på nær at det har en slutning
Forspillet varer en livstid Men forestillingen er kort
Her blandt alle dine nære og kære
Man synger sig hæs og gør sin del
Man får sit fjæs på skidt og kanel
Og kæmpetavler tusind meter høje
Og bliv ved med at danse Bliv ved med at danse
Til klapsalven går
Skuespillertjansen er et endeløst liv
En silhouet, der hænger ved Når man er død
Hvad nytter alle genvordighederne Dit gamle øg
Gør det slut, og din arv varer ved
Snakken falmer, publikum forsvinder
Nålen daler, musikken begynder
En sang, du lærte mig, da jeg var lille
Bliv ved med at danse
Sarah Lynn?
Godt, nu skal vi se luftakrobatik
fra vores gode ven, der elsker at hænge ud,
Corduroy Jackson-Jackson!
-Hvor blev Sarah Lynn af? -Nyd forestillingen.
-Hvor fører døren hen? -Det bliver også din tur.
-Nej, du skal sige... -Pas på!
-Corduroy Jackson-Jackson takker af! -Sæt dig ned!
Videre i programmet.
I kender og elsker ham. Giv et brændende varmt bifald for...
-Skal vi tage en smøg? -...Zach Braff!
Ja, lad os smutte.
Jeg er beæret.
Hvad er der på den anden side af døren?
-Han er godt nok fræk, ham skægaben. Herb? -Ja, Herb.
-Har han fundet fred? Det tror jeg ikke. -Jeg tror på ham.
Vi ville alle sammen vælge livet, hvis vi kunne.
Fred? Han prøver at overbevise sig selv.
-Om hvad? -At livet har en mening eller formål.
Hvis man gør alt rigtigt, får man en gave, når det er slut.
Et indrammet diplom med ordene: "Tillykke, du har fundet fred."
-Det lyder ikke skidt. -Men ved du hvad?
Al den tid, de brugte på velgørenhed og at hjælpe andre?
Jeg gjorde intet af det, og vi er i samme båd.
Du var verdens hurtigste. Du inspirerede millioner.
Og alligevel er vi i samme båd.
Hvis du kunne gøre det om, hvad ville du så ændre?
Hvad... Jeg ville bekymre mig mindre.
-Om hvad? At løbe? -Alt.
Det er forvirrende, fordi jeg er Secretariat, og også din far,
men som din far synes jeg, du skal vide, at jeg bekymrede mig om dig.
Nej, du gjorde ej. Du gik kun op i din bog.
Du drak dig fuld og jamrede, men det tæller ikke.
Jeg murede mine følelser inde, men jeg bekymrede mig, BoJack.
Om dig og din mor.
Jeg ville have din respekt og kærlighed.
Jeg var bange for at vise det.
Jeg bekymrede mig så meget.
Det er synd, at vi ikke fik talt sådan her.
-Som om det havde nyttet noget. -Nu fik vi da chancen, før jeg vågner.
-Vågner? Du har slet ikke fattet det. -Fattet hvad?
Tab er et fælles kunstværk udført af de hedengangne og de efterladte.
Vi danser med skyggerne af deres fravær.
-Nu vil jeg præsentere... -Stands forestillingen!
-Undskyld mig! -Hvad sker der?
Du er ubehøvlet. Jeg skulle til at udføre min rulleskøjtedans.
-Rolig, sønnike. -Ja, sæt dig ned og...
-Nej! -Nej, jeg beder dig!
Jeg fik aldrig genindspillet Flammehav. Zach Braffs Flammehav.
Jeg fik ikke skrevet mine erindringer: "Jeg indledte Zach, så verden braffede."
Jeg fik aldrig rettighederne til "Zach Braffs morgensjak med sniksnak".
Skillingløse skæbner, som skriver #ZachsSnacks,
får klingende knaster på kontoen med Braff Bobs-appen...
Jeg må vågne. Jeg vil ikke være her.
-Selvfølgelig handler alt om dig. -BJ, min ven...
-Herb, hvordan er jeg endt her? -Hvor skulle jeg vide det fra?
Jeg brød ind i mit hus, men det var ikke mit hus.
Jeg så Horsin' Around på Blu-ray.
Ja. Jeg drak og fandt nogle piller. Så tog jeg en svømmetur...
Nej, nej, vent... Jeg steg op igen.
-Ja. Jeg ringede til Diane! -BoJack, vi laver en forestilling.
Jeg ringede til Diane, så jeg kan ikke være druknet.
Jeg skal ikke være her.
Jeg må snakke færdigt. Hvor er der en telefon?
Godt, d'damer og herrer, nu bliver I forkælede.
Se ham, før han løber sin vej.
-Nej, stop! -Det er Secretariat!
-Bevar roen. Det hjælper ikke at fare op. -Det måtte ske før eller senere.
Et digt. Mit eget værk naturligvis ved navn "Udsigten halvvejs nede".
Den milde brise hvisker intet. Vandet skråler storslået.
Hans fødder vipper vaklende. Dåb indånding, tiden er inde.
Tæerne skilles fra broen. Snart går kursen mod vandet.
Øjnene er lukkede, men titter for at se udsigten halvvejs nede.
Jeg er ikke færdig. Vent.
En let vind, sommersol, en frodig, fyrstelig flod.
En strøm af endorfiner skaber ro, som giver mod.
Nu flyver du.
Alt står des klarere end fra jorden.
Alt er godt. Det ville det være, var du ikke halvvejs nede.
Forgæves kamp mod tyngdekraft.
Hvad kan sagtne faldet?
Hvad jeg ikke ville give, hvis blot jeg var tryg på toppen.
-Jeg har ombestemt mig. Jeg vil ikke. -Det skal nok gå.
Det er sket. Gerningen er gjort.
Stilhed drukner støjen.
Før jeg sprang, skulle jeg have set udsigten halvvejs nede.
Nej! Jeg burde virkelig have overvejet udsigten halvvejs nede.
Prøv at finde fred. Prøv.
Gid jeg havde kendt til udsigten halvvejs nede...
Jeg må væk herfra.
BJ, hvor tror du, du skal hen?
Intet gør nogen forskel her.
Råben og skrigen bjærger ikke din krop op af bassinet, så bare...
Sæt dig ned!
Jamen jeg...
Muligvis finder nogen dig og redder dig, men det modsatte kan også ske.
-Det får vi ikke at vide. -Må jeg spørge om noget?
Er nogen nogensinde sluppet ud fra dette sted?
BJ, der er intet sted.
Det er din hjerne, der gennemgår, hvad den har behov for.
Nu kan du bare læne dig tilbage og nyde forestillingen.
Folkens, her er Beatrice Horseman med sin yngre storebror, Crackerjack!
Det er den svære del.
Ih dog!
Nu til den lette del.
Slut herfra.
Hvad siger I til Beatrice Horseman?
Hun ville have sunget i aften, men det var blevet for hæst.
-Er I klar til hovednummeret? -Nej.
-Giv et stort bifald til... -Nej, lad være.
Stjernen fra Horsin' Around
og The BoJack Horseman Show Philbert, Secretariat,
og den kommende Hornkarlen!
Søn af Butterscotch og Beatrice!
Ægtemand til ingen! Far til ingen... vi kender til.
Standupkomiker, skuespiller.
Sygelig alkoholiker!
En ægte charmetrold og en rigtig dum skiderik.
Det er BoJack Horseman!
Er det skræmmende?
Nej, det tror jeg ikke. Det er bare sådan, det er.
Alt når til vejs ende til sidst. Drypperiet stopper.
Vi ses på den anden side.
Nej, BoJack, der er ingen anden side. Det her er alt, hvad der er.
Vent nu lidt...
Jeg må lige ringe til nogen.
Hallo? Er der nogen? Hvem som helst.
Jeg leder efter en telefon.
Diane, er du der? Jeg har brug for dig.
-BoJack? -Diane, gudskelov.
Diane, du redder mig, ikke? Kommer du og henter mig?
Hvorfor har du ringet til mig? Jeg bor i Chicago. Jeg kan ikke redde dig.
-Du tog den ikke. -Nej.
-Jeg fik telefonsvareren. -Ja.
Og så sprang jeg i bassinet igen.
-Det er for sent. Sket er sket. -Nej.
Jeg kan ikke gøre noget, BoJack. Intet af det her er ægte.
-Hvad gør jeg så nu? -Det er lige meget.
Hvis det er lige meget, vil du så blive i røret en stund?
Fint nok.
Hvordan var din dag?
-God. -Var den?
Ja. Jeg havde en god dag.
Tekster af: Mathias Hedetoft