‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- מרכז רפואי סנט אלמר -‬
‫- על הסוס -‬
‫- הורסמן מת -‬
‫- היקום הקולנועי‬ ‫של הורסמן חסר הראש מת בסוני -‬
‫- בוג'ק הורסמן לא מת -‬
‫- בוג'ק עומד למשפט -‬ ‫- בית המשפט לפני הסוס -‬
‫- בוג'ק הפחיד לי את הצורה! -‬
‫- ילד מבועת מספר על כך -‬
‫- ילד הצורה סוחף את אמריקה בסערה! -‬
‫- יותר מדי בדיחות על ג'ירפות -‬
‫- הורסמן נידון ל-14 חודשים בכלא -‬
‫- ילד הצורה חותם אצל גרש -‬
‫- טסקיו -‬
‫- בוג'ק הורג -‬
‫- הוליוו -‬
‫תקשיבו, דבר אינו קל,‬
‫אבל לא הייתי מדבר איתכם עכשיו‬
‫אם לא הייתי מאמין‬ ‫שעוד לא מאוחר מדי בעבורנו.‬
‫אם כך, מה אנחנו עושים פה?‬
‫אני לא יודע מה איתכם,‬
‫אבל אני פה כדי להעלות את ההפקה‬ ‫הטובה ביותר של "הדה גבלר"‬
‫שנראתה אי פעם‬ ‫בבית הכלא‬‫ הזה‬‫ בדרגת אבטחה מרבית!‬
‫אם כך, בואו נחזור לכניסה של גברת אלבסטד,‬
‫ו‬‫זכרו‬‫, אם אתם על הבמה,‬ ‫אני רואה אתכם, אתם בדמות,‬
‫יש לכם דעה על שובו של אג'לרט לאברוג.‬
‫לעזאזל, כבר עשר וחצי?‬
‫תקשיבו, חבר'ה, אני צריך ללכת,‬
‫אבל אחזור מחר ונמשיך בחזרות ביום שני.‬
‫אם כולם יוכלו לזכור את השורות עד אז,‬ ‫זה יהיה נפלא.‬
‫שלסינג'ר, אם יש לך זמן לבנות דוקרן,‬
‫ולארגן תקיפה על המלש‬‫י‬‫נים באגף ג',‬
‫יש לך זמן לשנן את השורות שלך, טוב?‬ ‫סדרי עדיפויות.‬
‫הנה הוא!‬
‫המבוקש ‬‫מספר אחת‬‫ ‬‫ב‬‫אמריקה פה.‬
‫תודה על שבאת לאסוף אותי.‬ ‫-המושבעים מוצאים אותך אשם‬
‫בהיותך בחור מגניב בטירוף, אני צודק?‬
‫אתה חכם ביותר. אפשר ללכת?‬
‫אני גוזר עליך מאסר עולם בכלא החברות שלי!‬
‫אם זו הברירה היחידה שלי,‬ ‫אני בוחר בבית הסוהר.‬
‫אם כך, פשוט תכננת ללבוש את זה לחתונה?‬
‫אתה ממש נשען על ה"מומלץ"‬ ‫ב"לבוש רשמי מומלץ".‬
‫אלה הבגדים שנכ‬‫לאתי בהם‬‫.‬
‫לא ידעתי שאלך לחתונה בעוד שנה.‬
‫לכן תמיד צריך לאסוף‬ ‫חליפה להחלפה, ליתר ביטחון.‬
‫תזכיר לי למה ישבת בכלא?‬ ‫-רשמית, פריצה,‬
‫אבל אני חושב שזה היה די הכול.‬
‫קצת מכל דבר.‬
‫כמו המטבח המגוון במסעדה האהובה עליך‬
‫שבה מגישים צלחות קטנות‬ ‫על מגשים מסתובבים, נכון?‬
‫סליחה?‬ ‫-יש לך מקום‬
‫מועדף מהסוג הזה?‬
‫מסעדת צלחות קטנות‬ ‫על מגשים מסתובבים מועדפת? אין לי מושג.‬
‫בוג'ק, חשוב לי כל כך‬ ‫לשמוע אותך אומר את זה.‬
‫אני באמת רעב במקצת.‬ ‫איפה אפשר לאכול צהריים בסביבה?‬
‫אלפיינו!‬
‫לא? מה עם המזללה?‬
‫ובכן, אתה מבלה איתם הרבה זמן, כזוג?‬
‫ובכן, אני רואה את פרינסס קרולין הרבה‬ ‫באירועים של "אב יום הולדת".‬
‫פרסי אמי, גלובוס הזהב,‬ ‫פרס המבקרים, פרס הפיבודי.‬
‫פרס נובל לטלוויזיה‬ ‫שיצרו במיוחד בשביל הסדרה שלנו.‬
‫אבל ג'ודה נשאר בבית עם רותי בדרך כלל.‬
‫אני לא מאמין שהיא מתחתנת.‬
‫חשבת שזה יהיה איתך, מה?‬
‫האמת שחשבתי שזה יהיה עם אף אחד‬
‫כי בזבזתי את כל שנותיה הכי טובות.‬
‫נראה ששנותיה הכי טובות הן כעת.‬
‫הבדיחה על חשבוני.‬ ‫אפילו לא הצלחתי לבזבז את השנים הנכונות.‬
‫אני המום שהיא שחררה אותי לסוף השבוע.‬
‫מתי אתה משתחרר באמת?‬ ‫-בעוד כמה חודשים.‬
‫מה תעשה עכשיו? תוכניות גדולות אחרי הקלבוש?‬
‫חידוש של "ביג מאמא"?‬
‫חידוש של סדרת הסרטים "ביג מאמא" בכיכובך?‬
‫המטרה העיקרית שלי כרגע‬ ‫היא פשוט לא להרוס את סוף השבוע הזה.‬
‫לא תהרוס אותו.‬
‫אני בטוח שאמצא דרך.‬
‫אתה יכול לקנות לי עוד חליפה?‬
‫אתה חושב שדיאן תהיה שם?‬
‫כולם יהיו שם. זו מסיבת השנה.‬
‫לא דיברתי עם דיאן מאז ש...‬
‫מה איתך? אתה יוצא עם מישהי?‬ ‫-לא, אני עסוק מדי בסדרה שלי.‬
‫ימי ההולדת האלה לא יעשו אב לעצמם!‬
‫מה פשר הסדרה הזאת?‬
‫חוץ מזה, אני ממש מנסה להתמקד בעצמי כרגע.‬
‫הייתה לי פריצת דרך לא מזמן.‬
‫יום אחד, בטיפול, פשוט נפלט לי,‬
‫"הבעיה שלי עם נשים היא כל סרט‬ ‫בבימויו של כריסטופר נולאן?‬
‫כי כן, נשים מעורבות בזה,‬ ‫אבל הנשים הן אף פעם לא באמת העניין.‬
‫אני העניין."‬
‫האמת שזה ח‬‫כם ‬‫במידה מסוימת.‬ ‫-הבנתי פתאום,‬
‫הדפוסים ההרסניים שלי‬ ‫ומחזורי התלותיות שלי שלא נבחנו‬
‫הם הדמות האהובה של ג'ים קארי, "המסכה"?‬
‫כי "שמישהו יעצור אותי".‬
‫כל פריצות הדרך שלך מנוסחות ככה?‬
‫כל פריצות הדרך שלי הן להקות‬ ‫פרוג-רוק בריטיות משנות ה-70?‬
‫כי כן.‬
‫מה אנחנו עושים פה? החתונה נערכת פה?‬
‫אני רק צריך לעשות עצירה זריזה.‬ ‫-במצפה גריפית?‬
‫יש לי אירוע תקשורתי.‬ ‫-אני באירוע תקשורתי?‬
‫זה היה בדרך.‬
‫לא! מה...? אני לא יכול להיות פה.‬
‫זה יימשך רבע שעה, 20 דקות לכל היותר.‬
‫בהחלט לא יותר משעתיים וחצי.‬
‫שלום לכולם!‬
‫כולכם מכירים ואוהבים אותי‬ ‫כ"אב יום ההולדת" שעל שמו נקראת הסדרה.‬
‫אני מוכר גם בזכות תפקידים אחרים,‬ ‫כלב עצוב, פעיל למען קידוח גז,‬
‫מגלה מה שכוכבי ומפורסמי הוליוו יודעים‬
‫ואם הם יודעים דברים,‬
‫אבל ייתכן שחלקכם זוכרים אותי‬ ‫כגונב ה-ד' הנודע לשמצה!‬
‫- הוליוו -‬
‫ועכשיו, כדי לחגוג את הצלחתה‬ ‫של "אב יום הולדת",‬
‫חשבתי שהגיע הזמן שאתן מתנת יום הולדת חזרה!‬
‫התקשרתי לחברת השילוט האהובה עליי ואמרתי,‬
‫"אני רוצה לתת לכל העיר הזו את האות!‬
‫האות א', כמו אבא.‬
‫'אב יום הולדת', כמובן!"‬
‫הידד!‬
‫ואם כך, ללא עיכ-אבות נוספים,‬
‫בואו ניפרד לשלום מעידן הוליוו לנצח,‬
‫ונגיד "שלום" ל...‬
‫הולי... ווב?‬
‫לא, אמרתי אל"ף, כמו ב"אב יום הולדת".‬
‫לא, ברור שהתכוונתי לחלק "אב"‬ ‫שב"אב יום הולדת",‬
‫הנחתי שזה היה מובן מאליו.‬
‫אני צריך לסיים,‬ ‫אבל בפעם הבאה שאצטרך להזמין שלט,‬
‫אשקול ברצינות לבחור בחברה אחרת.‬
‫טוב, התחנה הבאה, חתונה!‬
‫אני לא מוכן לזה.‬ ‫אתה צריך להחזיר אותי לכלא.‬
‫מה? בחייך, חומות של תקווה, אתה תהיה בסדר.‬
‫אני לא יכול להיות עם אנשים.‬ ‫איני יכול להתמודד איתם, אני לא מוכן.‬
‫מה אתה חושב שיקרה?‬ ‫-אני לא יודע! אני אף פעם לא יודע.‬
‫אני פשוט יודע שמשהו רע יקרה‬ ‫אם אלך לחתונה הזו.‬
‫מה דעתך על זה? נלך לחתונה‬
‫ואם תגיע לשם ותרצה ללכת, נוכל ללכת.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫ואם תרצה להישאר, אשאר שם איתך.‬
‫לא אעזוב אותך לרגע.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-כמובן.‬
‫אני פה בשבילך, חבוב. ויהי מה.‬
‫אלא אם אראה את חברתי הטובה אריקה‬
‫ודעתי תוסח על ידי איזה היבט ראוי לציון‬
‫של הדמות או ההצגה שלה,‬
‫אבל בוג'ק, מה הסיכויים שזה...?‬
‫- שירותים -‬
‫- גג -‬
‫בוג'ק! תודה לאל על שמצאתי אותך!‬ ‫-מה קרה?‬
‫הזיקוקים יתחילו בעוד עשר דקות.‬
‫אין זמן להסביר.‬
‫צריך ללכת לחוף,‬ ‫כדי שאוכל לשבת על הכתפיים שלך!‬
‫מה? למה?‬ ‫-אמרתי הרגע שאין זמן להסביר!‬
‫שלחו אותך לכלא כי אתה לא יודע להקשיב?‬
‫בוא, מוכרחים ללכת!‬ ‫-טוב.‬
‫וואו! זה היה אחד תלת ממדי!‬
‫אם כך...‬
‫למה היינו צריכים להיות בחוף?‬
‫פשוט נראה היה שקשה לך להתמודד עם המסיבה.‬
‫חשבתי שקצת אוויר לא יזיק לך.‬ ‫-תודה.‬
‫א‬‫ז‬‫ למה אתה על הכתפיים שלי?‬
‫כדי שאוכל לראות את הזיקוקים טוב יותר.‬
‫טוב, רד. טוב.‬
‫טוב לראות אותך.‬
‫איך יצאת מהאבטחה המרבית?‬
‫מסוק התנגש בדופן הבניין‬
‫ואז פשוט יצאת משם?‬
‫מה? לא, רק באתי לחתונה. אני חוזר לשם מחר.‬
‫באסה.‬
‫לא, זה טוב. אני חושב שהשגרה עושה לי טוב.‬
‫אני לא מסתבך בצרות לפחות.‬ ‫-לא מסתבך בצרות לפחות!‬
‫אני מנסה להציב לעצמי יעדים קטנים.‬
‫למשל, בעוד חודשיים,‬ ‫אשבור את שיא הפיכחון שלי.‬
‫יפה!‬ ‫-כן, וזה...‬
‫זה משהו לכוון אליו, אבל אז... לאחר מכן...‬
‫לאחר מכן, תשבור את השיא שלך שוב.‬
‫תקבע שיא חדש כל יום.‬
‫בטח, אבל זה קל עכשיו. בכלא.‬
‫אני לא צריך להחליט בעצמי על כלום.‬
‫אני דואג ממה שיקרה כשאשתחרר.‬
‫מה אם אחזור לסורי שוב?‬ ‫-אז תתפכח שוב.‬
‫יש לי משהו להגיד לך.‬
‫הייתי במשרד לפני כמה ימים,‬
‫רקדתי את ה"הוקי פוקי"‬ ‫עם כמה עמיתים לעבודה,‬
‫והבנתי שכולם לא מבינים את השיר הזה נכון.‬
‫ה"הוקי פוקי"?‬
‫כן. יש הרבה יותר מדי דגש‬ ‫על חלק ה"הוקי פוקי".‬
‫זו התורה כולה, אחרי הכול.‬
‫לא, זו בדיוק הכוונה שלי.‬
‫זה לא מה שהשיר אומר.‬ ‫-טוב.‬
‫וחשבתי על אימא שלי,‬ ‫אתה יודע, היחסים שלי עם אימא שלי.‬
‫הם מוזרים. אתה יודע, מביכים.‬
‫אני מרגיש שהיא לא ממש מבינה אותי,‬ ‫אבל אתה יודע, היא מנסה.‬
‫ולפני שנתיים,‬
‫לא הייתי מעלה על דעתי‬ ‫שיהיו לי יחסים איתה בכלל.‬
‫הייתי בטוח בזה.‬
‫מה השתנה?‬
‫אני לא יודע. אני או היא?‬
‫או אנחנו?‬
‫אם כך, על זה אני מדבר. זה כמו שהשיר אומר.‬
‫"רוקדים את ההוקי פוקי ומסתובבים."‬
‫מסתובבים. זו התורה כולה.‬
‫אני לא יודע אם מחברי השיר‬ ‫השקיעו כל כך הרבה מחשבה‬
‫במשמעות הקיומית של המילים.‬
‫הם חורזים "כולה" עם "כולה".‬
‫אבל המטרה של האמנות אינה‬ ‫פחות מה שאנשים משקיעים בה,‬
‫ויותר מה שאנשים מפיקים ממנה?‬
‫זו מטרת האמנות?‬ ‫-אולי.‬
‫או שאולי האמנות לא צריכה מטרה.‬ ‫אולי זו הסיבה שהיא נקראת אמנות.‬
‫אני לא יודע אם אתה חכם או טיפש.‬
‫אני אף פעם לא יודע.‬
‫נראה לי שהיה לך את זה לרגע‬ ‫ואז איבדת את זה.‬
‫נו, טוב. היה נחמד כל עוד זה נמשך, נכון?‬
‫בטח. היה נחמד כל עוד זה נמשך.‬
‫לא רע.‬
‫הנה הוא!‬
‫אלוהים, זו הייתה חתונה מדהימה.‬
‫כן? לא היה מוגזם‬
‫עם הזיקוקים ולולייני הקרקס‬
‫ותהלוכת הטווסיות האקזוטיות?‬
‫לא, הפקת לזה את הצורה.‬
‫מה חשבת על החלק שבו הכומר נרצח‬
‫וג'ודה היה צריך לגלות‬ ‫איזו שושבינה היא הרוצחת?‬
‫קצת מקורי, יחסית לחתונות,‬
‫אבל זה הצליח בהקשרו.‬
‫גם אני חשבתי כך!‬
‫מזל טוב. וגם לג'ודה. איפה הוא?‬
‫אני חושבת שהוא עובר על חוזים.‬
‫אנחנו מארגנים חידוש נשי‬
‫ל"12 הזועמים".‬
‫הוא נקרא "11 הזועמות".‬
‫לא 12?‬ ‫-צריך להשאיר מקום לסרט המשך.‬
‫אם כך, החתן שלך עובד על מסמכים‬ ‫במהלך קבלת הפנים של החתונה שלו?‬
‫הייתה לנו חתונה אמיתית לפני שבוע.‬ ‫זו רק בשביל התעשייה.‬
‫מה?‬ ‫-הזמנתי את הכישרונות המובילים בעיר,‬
‫לקחתי מהם את הטלפונים שלהם‬ ‫וצופפתי אותם יחד.‬
‫תן להם קצת אלכוהול, תגרום שיפטפטו,‬
‫ולמחרת, הם מתקשרים אליי.‬
‫"תגידי, את יכולה לקשר אותי עם כך וכך?"‬
‫בום! חיברתי את עצמי כמפיקה.‬ ‫-זה באמת מצליח?‬
‫ג'ניפר ג'ייסון לי!‬ ‫פגשת את ג'ייסון לי הרגיל?‬
‫אתם שני הג'ייסון ליאים‬ ‫האהובים עליי. דברו על זה.‬
‫מעליב אותי לשמוע‬
‫שלא הייתי חשוב לחתונה האמיתית שלך,‬
‫אבל מחמיא לי שאני חשוב מספיק‬ ‫בשביל חתונת התעשייה שלך.‬
‫אתה צוחק? "חד הקרן החרמן"‬ ‫גורר הצלחה ענקית.‬
‫מה?‬ ‫-כל הוליווב‬
‫מדברת על החזרה שלך לתחום.‬
‫לא. אמרת "הוליווב"?‬
‫אם הסרט הזה יעשה את מה שהוא אמור,‬
‫התובע המחוזי לא יהיה היחיד‬ ‫שירצה לנעול אותך במשהו.‬
‫אני לא בטוח שכדאי לי לקבל עוד עבודות.‬
‫הקמתי תוכנית דרמה בבית הסוהר‬ ‫ואנחנו מציגים את "הדה גבלר".‬
‫כלומר, זה לא סטרינדברג,‬ ‫אבל את יודעת, אנחנו נהנים.‬
‫חשבתי שאולי אוכל לחזור להתנדב כשאשתחרר.‬
‫זה נשמע נהדר!‬
‫כן, אבל...‬
‫בכלל לא חשבתי שיש לי אפשרויות אחרות.‬
‫לפני שנה, כל העיר הזו שנאה אותי.‬
‫לאנשים יש זיכרון קצר טווח.‬
‫זה הדבר הטוב ביותר והגרוע ביותר באנשים.‬
‫טוב, אולי יש דרך לעשות את שני הדברים?‬
‫נהניתי מאוד מההוראה.‬
‫אולי אוכל לביים משהו?‬
‫אני מצטערת שאמרתי משהו, אני...‬ ‫-ובכן, כלומר, רגע.‬
‫כן, לא כדאי לי פשוט לקפוץ לתוך משהו,‬
‫אבל אם יש הזדמנות טובה,‬ ‫יהיה טיפשי מצדי לא לנצל אותה, נכון?‬
‫כלומר, שנינו יודעים כמה קשה‬ ‫להשיג יחס בעיר הזאת.‬
‫תחשוב על זה. אני בטוחה‬ ‫שתקבל את ההחלטה הנכונה.‬
‫טוב, החלטה כלשהי.‬
‫את רוצה לרקוד?‬ ‫-כן.‬
‫מה?‬
‫את יודעת, היה לי רעיון מוזר‬ ‫כששמעתי שאת מתחתנת,‬
‫שאגיע לכאן ויהיה איזה אסון,‬
‫וידעתי שאני אגרום לו או רק אולי‬
‫שאני אהיה היחיד שיוכל לתקן אותו.‬
‫אסון, מה?‬
‫לא אסון של ממש,‬ ‫כמו אסון של קומדיית מצבים, את יודעת?‬
‫למשל, שיגיע הזמן להתחיל את החתונה‬ ‫ואיש לא יידע איפה את.‬
‫איש מלבדך, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫ואמצא אותך באיזה מקום מיוחד‬ ‫ואגיד, "בואי, הגיע הזמן ללכת."‬
‫ואת תגידי, "מה אני עושה, בוג'ק?"‬
‫ואז מה? אברח איתך?‬
‫לא, הייתי משכנע אותך לעשות את זה,‬
‫וזה יהיה כמו סמל לכמה שגדלתי,‬
‫שאני יכול לשחרר אותך.‬
‫צר לי לאכזב אותך.‬
‫לא, כלומר, אני שמח בשבילך.‬
‫זה פשוט היה סיפור טוב יותר‬ ‫אם היית מקבלת רגליים קרות.‬
‫זה סיפור טוב יותר בשבילך.‬ ‫נראה לי שאני מעדיפה אותו ככה.‬
‫אני מניח שאת צודקת.‬
‫מה היית אומר לי?‬
‫לא יודע. הייתי אומר,‬
‫"בחייך, בן אדם. תעשי זאת."‬ ‫-וואו.‬
‫לא, לא, הייתי... טוב, חכי.‬ ‫תגידי לי ממה את מפחדת.‬
‫בתרחיש הדמיוני הזה שהמצאת?‬
‫כן.‬ ‫-טוב.‬
‫ובכן, אני מניחה שאני מפחדת‬ ‫שאאבד חלק מעצמי.‬
‫אני מפחדת שאם אתן למישהו אחר לטפל בי,‬
‫לא אהיה אני יותר.‬
‫אני מפחדת להרגיש יותר מדי בנוח,‬ ‫אתה יודע, להתרכך.‬
‫אני מפחדת שזה עשוי להיות‬ ‫הדבר הטוב ביותר שקרה לי אי פעם‬
‫ואם זה לא ישמח אותי‬ ‫כפי שזה אמור לשמח אותי,‬
‫פירוש הדבר שאני מקרה אבוד.‬
‫אלוהים אדירים.‬ ‫-מה?‬
‫לא יודע, אלה טיעונים ממש טובים.‬
‫אתה רציני?‬ ‫-טוב, תקשיבי.‬
‫כן, כל הדברים האלה‬ ‫יכולים להיות נכונים, אבל מצד שני,‬
‫מה אם מגיע לך להיות מאושרת‬
‫וזה מה שיסב לך אושר?‬
‫ואולי אל תדאגי מהאפשרות‬ ‫שתהיי מאושרת אחר כך,‬
‫ופשוט תתרכזי בכך שאת מאושרת ברגע זה?‬
‫זה קל עד כדי כך?‬ ‫-לא.‬
‫אבל את פה כי בשלב מסוים,‬
‫פרינסס קרולין חשבה שזה רעיון טוב.‬
‫ואני חושב שצריך להקשיב לה.‬
‫כי היא האישה החכמה ביותר שאני מכיר.‬
‫זה נכון, היא באמת כזו.‬
‫אם כך, מה דעתך? תתחתני איתו?‬
‫ובכן, כבר קניתי את השמלה.‬
‫אבל לא היית צריכה שאגיד שום דבר מזה, נכון?‬
‫אני מניחה שלא.‬
‫תגידי, אם אחליט לחזור לתחום‬
‫כשאשתחרר מבית הסוהר...‬
‫כלומר, סביר להניח שלא אעשה זאת, אבל אם כן,‬
‫אצטרך ייצוג.‬
‫מישהו שיוכל לשמור עליי,‬ ‫לעזור לי לקבל את ההחלטות הנכונות,‬
‫לה‬‫רחיק‬‫ אותי מצרות...‬
‫אני יכולה להמליץ על אנשים מצוינים.‬
‫שלום.‬
‫חשבתי שאמצא אותך פה.‬ ‫-אני מנסה להפסיק.‬
‫כן, נראה שאת ממש משתדלת.‬
‫אל תהיה מגעיל.‬
‫מזמן לא ראיתי אותך. את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫כלומר, אתה יודע, בסדר.‬ ‫-בטח.‬
‫אני עובדת על סדרת ספרים לחטיבת הביניים.‬
‫כלומר, מי אני, ריק ריורדן?‬
‫מי זה ריק ריורדן?‬
‫כן. טענה טובה. מה אתה עושה עם עצמך?‬
‫ובכן, בואי נראה,‬ ‫אני מתחיל להאזין לפודקאסטים,‬
‫עברתי שלב סודוקו, ו...‬
‫אני בכלא, ו...‬ ‫-נכון. זה עדיין קורה?‬
‫זה בהחלט קורה. גם יוצא לי סרט חדש בקרוב.‬
‫כן, עם ואנס ואגונר, נכון?‬
‫אני יודע מה את חושבת, אבל הוא...‬
‫אתה לא חייב לי הסברים.‬
‫לא, אני יודע שאת חושבת שהתמסחרתי או משהו,‬
‫אבל לא שהיו המון הזדמנויות‬ ‫שדפקו על הדלת, ולכן אני...‬
‫אני לא מתווכחת איתך.‬ ‫-בזכות "חד הקרן החרמן"...‬
‫לא אעזור לך לפתור‬
‫את מה שאתה מנסה לפתור פה.‬
‫רק יצאתי לכאן לעשן. אתה באת אליי.‬
‫כי רציתי לדבר איתך.‬ ‫-על מה? "חד הקרן החרמן"?‬
‫לא, על... לא יודע.‬
‫פשוט רציתי לדבר איתך.‬ ‫אני מתגעגע ל‬‫שיחות‬‫ איתך.‬
‫הלוואי שהיה לי טלפון עכשיו.‬
‫כן, אני מבין אותך.‬
‫אני לא יודע מה לעשות בידיים במסיבות.‬
‫לא, הלוואי שהיה לי טלפון‬
‫כדי שאוכל להשמיע לך‬ ‫את ההודעה הקולית האחרונה שהשארת לי.‬
‫אתה זוכר את זה? שהשארת לי הודעה קולית?‬
‫חשבתי שאתה פיכח. אמרת לי שאתה פיכח.‬
‫והמצב היה טוב בחיים שלי‬ ‫וחשבתי על העתיד שלי,‬
‫ואז התעוררתי בוקר אחד‬ ‫והייתה לי הודעה קולית.‬
‫תקשיבי, לא הייתי...‬
‫היית מאושר בהודעה הקולית. נשמעת מאושר.‬
‫או ציני קלות או ניהיליסטי‬
‫או איך שלא היית מתאר את הדבר שאתה מרגיש‬
‫שהוא הכי קרוב לרגש‬ ‫שאנשים קוראים לו "אושר".‬
‫אני מצטער...‬ ‫-וניכר שהיית שיכור,‬
‫ודיברת על שחייה. "אני הולך לשחות", אמרת.‬
‫"כיוון שדבר לא משנה גם ככה‬ ‫ולאיש לא אכפת ממני,‬
‫מוטב שפשוט אלך לשחות, נכון?"‬ ‫-אני מצטער.‬
‫"תחזרי אליי, אם את לא רוצה שאלך לשחות.‬
‫אחרת פשוט אניח שלא אכפת לך."‬
‫חשבתי שאתה מת.‬
‫במשך שבע שעות, לא ‬‫השגתי‬‫ אף אחד‬ ‫והייתי בטוחה שאתה מת,‬
‫ושזה קרה באשמתי כי עזבתי אותך,‬ ‫כי הרגשתי טוב, כי לא דאגתי.‬
‫כשנסעתי לשיקגו, הבטחת לי שתהיה בסדר,‬
‫אבל הכרחתי אותך להבטיח לי את זה.‬
‫היה אנוכי מצדי להאמין לך?‬ ‫-לא.‬
‫למה התקשרת אליי? ידעת שאני בשיקגו.‬
‫אני לא יודע. הייתי שיכור והייתי מסטול.‬
‫ופשוט... רציתי לדבר איתך.‬
‫כשגיליתי שאתה לא מת, כעסתי.‬
‫הוקל לי, אבל גם כעסתי‬ ‫שנתתי לך ‬‫את השליטה הזו בי‬‫.‬
‫כעסתי עליך במשך הרבה מאוד זמן.‬
‫את עדיין כועסת עליי?‬
‫לא. אני לא יודעת. במה הכעס עליך‬
‫הועיל לי אי פעם?‬ ‫-אני מצטער.‬
‫הלוואי שהייתי יכולה להיות האדם שחשבת שאני,‬
‫האדם שהיה מציל אותך.‬ ‫-זה לא היה התפקיד שלך מעולם.‬
‫אם כך, למה תמיד גרמת לי להרגיש שהוא כן?‬
‫לא יודעת, אולי התפקיד של כולם‬ ‫הוא להציל זה את זה.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫בכל אופן, אני שמחה שאתה חי.‬
‫גם אני.‬
‫אם כך, את עדיין בשיקגו או...?‬
‫כשקיבלתי את ההודעה הקולית הזו,‬
‫החבר שלי דאז רצה שאעבור איתו ליוסטון.‬
‫אני רציתי לעבור איתו.‬
‫אבל אחרי שהתקשרת, נבהלתי.‬
‫אוי, לא.‬ ‫-לא סמכתי על עצמי.‬
‫הייתי מאושרת, ולא סמכתי על זה,‬ ‫ולכן נשארתי בשיקגו.‬
‫ניסינו לנהל קשר ממרחק, אבל זה היה קשה.‬
‫בסופו של דבר, פשוט חשבתי, "זה טיפשי."‬
‫אם כך, מה? נפרדת ממנו?‬
‫לא. עברתי ליוסטון.‬
‫כדי להיות עם החבר שלך דאז?‬
‫כן. וגם החורף בשיקגו קר בטירוף,‬
‫אני לא יודעת למה בנו שם עיר בכלל.‬
‫מה הפלא שהפרה הזו הציתה את השרפה?‬
‫אני מבינה את זה. אני בצד של הפרה.‬
‫אבל החבר שלך דאז, הוא כבר לא החבר שלך?‬
‫הוא לא.‬
‫וואו.‬ ‫-כן.‬
‫איך למדת איך לסמוך עליו? על האושר?‬
‫לא למדתי. אבל סמכתי עליו.‬
‫קשה לדמיין אותך ביוסטון.‬
‫אני בן אדם אחר לגמרי עכשיו.‬
‫באמת?‬ ‫-לא?‬
‫כן? אני לובשת פחות מעילים,‬ ‫אני מחייכת יותר.‬
‫לפעמים, אני נזכרת בשנים שלי בלוס אנג'לס‬ ‫וחושבת, "מי זו הייתה?"‬
‫היא חוזרת לפעמים, הדיאן הזו?‬
‫לפעמים.‬
‫הרגשתי אותה כשחזרתי ללוס אנג'לס.‬
‫אני מרגישה אותה עכשיו, כשאני מדברת איתך.‬
‫אבל זו לא את?‬
‫כלומר, הכול אני.‬
‫הייתי שמחה להגיד, "לא, היא איננה, לנצח."‬
‫אבל הייתי מבועתת מהמחשבה‬ ‫על כך שאחזור לכאן לחתונה.‬
‫לראות את מיסטר פינאטבאטר, לראות אותך.‬ ‫-מה חשבת שיקרה?‬
‫אני לא יודעת. שאצא משליטה,‬ ‫אתחיל לפקפק בכול,‬
‫אפוצץ הכול.‬
‫אבל זה לא קרה, נכון?‬
‫לא, זה לא קרה.‬
‫אבל חלק ממך קצת קיווה שזה יקרה?‬
‫את מתגעגעת לפעמים לבלגן?‬
‫לא, "מתגעגעת" היא המילה הלא נכונה.‬
‫סליחה, "געגעת".‬
‫אני שמחה שגרתי בלוס אנג'לס,‬ ‫אבל אין לי נוסטלגיה אליה.‬
‫אני שמחה שהכרתי את מיסטר פינאטבאטר,‬
‫אף על פי שהוא כבר לא בחיים שלי.‬ ‫-כן?‬
‫אני חושבת שיש אנשים שעוזרים לנו‬ ‫להפוך למי שאנחנו בסופו של דבר,‬
‫ואפשר להיות אסירי תודה עליהם,‬
‫אפילו אם הם מעולם לא נועדו‬ ‫להיות בחיים שלנו לנצח.‬
‫אני שמחה שהכרתי גם אותך.‬
‫"הכרת"?‬
‫לא יהיה מצחיק‬
‫אם הערב הזה יהיה הפעם האחרונה‬ ‫שנדבר אי פעם?‬
‫בכל אופן, אני...‬ ‫-אני צריכה להגיד לך...‬
‫את לא צריכה... את לא חייבת לי כלום.‬
‫לא, אני צריכה להגיד לך, תודה.‬
‫ויהיה בסדר.‬
‫ואני מצטערת.‬
‫ותודה.‬
‫חכי.‬ ‫-למה?‬
‫אני יודע, אבל אפשר רק לספר לך סיפור מצחיק?‬
‫בטח.‬
‫אבל כדאי שהוא יהיה מצחיק מאוד.‬
‫אני לא רוצה לשקר לך, הוא רק די מצחיק.‬
‫ערכנו ערב הקרנת סרט בבית הסוהר,‬
‫ואנו יכולים לבחור את הסרטים‬ ‫שאנחנו רוצים לראות בהצבעה,‬
‫אבל מובן שהכול מכור,‬
‫כי הסרט האהוב על אנדי הגדול‬ ‫הוא "עד שהמשפחה תפריד בינינו",‬
‫כך שאנדי הגדול אומר לחבר'ה שלו‬ ‫להצביע לו מדי שבוע,‬
‫ומדי שבוע, אנחנו צופים‬ ‫ב"עד שהמשפחה תפריד בינינו".‬
‫רק רגע, מי בוחר ב"עד שהמשפחה תפריד בינינו"‬ ‫כסרט האהוב עליו?‬
‫כלומר, כן, זה סרט בסדר...‬
‫אבל כל שבוע?‬ ‫-זה מה שאני אומר!‬
‫ויום אחד, אמרתי, "אם אראה את לוק וילסון‬ ‫מלמד את שרה ג'סיקה פרקר‬
‫להניף את דגל המוזרות שלה‬ ‫עוד פעם אחת, אני אשבר."‬
‫אני לא מבינה,‬ ‫ערב הקרנת הסרט הוא פעילות חובה?‬
‫לא.‬ ‫-אם כך, למה ‬‫ש‬‫פשוט לא ‬‫ת‬‫לך?‬
‫מה אני, פלשתי?‬ ‫אני תומך באמנויות, תתבעי אותי.‬
‫טוב, סליחה.‬
‫אבל אני מכיר מישהו שמתנדב בספרייה,‬
‫ושם מחזיקים את הסרטים,‬ ‫ולכן עשיתי איתו עסקה.‬
‫"אתן לך את הג'לי שלי במשך חודש‬ ‫אם 'עד שהמשפחה תפריד בינינו' ייעלם."‬
‫יש לי הרגשה שזה לא נגמר טוב.‬
‫וערב ההקרנה הגיע, הגיע הזמן‬ ‫לעוד חג מולד בקונטיקט,‬
‫אבל אז הסרט נעלם, מה נעשה?‬
‫ואנדי הגדול התרגז מאוד‬ ‫וכל החבר'ה שלו התחממו,‬
‫ואז אמרתי, "חבר'ה!‬
‫אולי נצפה ב'רסיסי אפריל' השבוע?‬
‫שינוי בקצב. פטרישה קלארקסון משחקת שם..."‬
‫ו...?‬
‫מהומת אסירים.‬ ‫-לעזאזל. באמת?‬
‫לא. גרוע מכך. אנדי הגדול‬ ‫התאהב ב"רסיסי אפריל",‬
‫ועכשיו אנחנו צופים ב"רסיסי אפריל" כל שבוע.‬
‫די ‬‫חפרת לעצמך את הקבר הזה‬‫.‬
‫סיפור חיי.‬
‫אני מצטערת, זה נשמע נורא.‬
‫כן, טוב, מה אפשר לעשות?‬ ‫החיים מעצבנים ואז מתים, נכון?‬
‫לפעמים.‬
‫לפעמים החיים מעצבנים ואז ממשיכים לחיות.‬
‫כן.‬
‫אבל זה ערב נחמד, מה?‬
‫כן.‬
‫זה נחמד.‬
‫תרגום כתוביות: ענת שפירא‬