EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
ST. ELMER SYGEHUS
HORSEMAN DØD
FILMSERIE OM DEN HOVEDLØSE RYTTER DØD VED SONY
BOJACK HORSEMAN IKKE DØD
BOJACK I RETTEN TILTALT FOR URENT TRAV
"BOJACK GJORDE MIG BOBANGE" RYSTET DRENG TALER UD
#BOBANGEBARNET TAGER LANDET MED STORM!
NETFLIX-SERIEANMELDELSE: FOR MANGE GIRAFVITSER
HORSEMAN IDØMT 14 MÅNEDER I TOPSIKRET FÆNGSEL
BOBANGEBARNET I STALD HOS GERSH
Intet er let.
Jeg ville ikke tale her, hvis jeg mente, vi var fortabte.
Hvad laver vi så her?
Jeg ved ikke med jer,
men jeg vil lave den bedste opsætning af Hedda Gabler
i dette topsikrede fængsels historie!
Vi begynder ved fru Elvsteds entre, og husk:
Står man på scenen og spiller sin rolle, har man en mening om Eilert Løvborg.
Er klokken allerede 10.30?
Jeg må gå, men jeg er tilbage i morgen, og vi øver på mandag.
I må gerne have lært jeres replikker til da.
Schlesinger, hvis du har tid til at overfalde stikkerne på C-gangen,
har du tid til at lære dine replikker. Prioriteter.
Der er han.
-Den mest eftersøgte i landet! -Tak, fordi du ville hente mig.
Nævningetinget kender dig skyldig i at være en supersej fyr!
-Du er meget kløgtig. Skal vi køre? -Jeg idømmer dig livstid med venskab.
I så fald vælger jeg fængslet.
Kommer du i det kluns til brylluppet?
Du tager virkelig "smoking valgfrit" bogstaveligt.
Jeg kom i det her. Jeg vidste ikke, jeg skulle til bryllup.
Derfor pakker man altid et nødjakkesæt.
-Hvad sidder du inde for? -Formelt set indbrud.
-Men det var for det hele. -Lidt af det hele.
Ligesom det brede udvalg hos din yndlingsrestaurant med drejefade?
-Hvabehar? -Har du en yndling i den kategori?
En yndlingsrestaurant med drejefade? Det aner jeg ikke.
BoJack, det betyder alverden at høre.
-Jeg er småsulten. Hvor kan vi spise? -Elefino!
Nej? Hvad med cafeen?
Er du meget sammen med dem som par?
Jeg ser Princess Carolyn til Fødselsdagsfar-begivenheder.
Emmy-, Golden Globe-, Peabody-prisuddelingerne.
Nobelprisen for tv, skabt for vores serie. Men Judah bliver hos Ruthie.
-Tænk, at hun skal giftes. -Troede du, det blev dig?
-Nej, ingen. Jeg spildte hendes bedste år. -Hendes bedste år er nu.
Jeg spildte ikke engang de rette år. Vildt, at hun kunne få mig ud.
-Hvornår bliver du løsladt? -Om et par måneder.
Hvad skal du så? Store planer?
Nye Big Momma's House-film med dig i hovedrollen?
Min plan er ikke at kvaje mig i løbet af weekenden.
-Du kvajer dig ikke. -Jeg finder nok en måde.
Vil du købe mig et nyt jakkesæt?
-Kommer Diane? -Alle kommer. Det er årets fest.
Jeg har ikke talt med Diane siden... Er du sammen med nogen?
Jeg har for travlt med serien. Fødselsdagene fædrer ikke sig selv.
-Hvad er det for en serie? -Jeg fokuserer på mig selv.
Jeg havde et gennembrud for nylig. Til terapi udbrød jeg:
"Er mit problem med kvinder en Christopher Nolan-film?
Fordi der er kvinder til stede,
men det handler ikke om kvinderne, men om mig."
-Det er ret indsigtsfuldt. -Jeg indså:
Er mine selvødelæggende og medafhængige adfærdsmønstre
Jim Carrey-figuren Masken?
Fordi "så stop mig dog".
Formulerer du alle dine gennembrud sådan?
Er alle mine gennembrud et progrockband fra 1970'erne? Fordi "yes".
-Holder de brylluppet her? -Jeg skal lige noget.
-Ved planetariet? -Jeg har et pressemøde.
-Tog du mig med til et pressemøde? -Det var på vejen.
-Nej... Jeg kan ikke være her. -Det tager et kvarter. Højst 20 minutter.
Bestemt ikke mere end to en halv time.
Goddag, alle sammen. I kender og elsker mig som Fødselsdagsfar.
Jeg er også kendt for andre roller: Triste hund, frackingfortaler,
opdager af hvad Hollywoostjerner ved, og om de ved noget,
men nogle kender mig måske som den berygtede D-tyv.
For at fejre Fødselsdagsfars fremgang
vil jeg give en fødselsdagsgave til gengæld.
Jeg ringede til mit yndlingsskiltefirma og sagde: "Jeg vil give hele byen D'et.
D for 'dag'. Fødselsdag altså!"
Uden yderligere omsvøb siger vi farvel til Hollywoo-æraen
og hilser goddag til...
Holly... woob?
Nej, D som i Fødselsdag.
Selvfølgelig mente jeg "dag"-delen. Det sagde sig selv.
Næste gang jeg skal have lavet et skilt, vil jeg kraftigt overveje et andet firma.
Næste stop: Brylluppet!
Jeg kan ikke. Kør tilbage til fængslet.
-Hvad? Du skal nok klare det. -Nej, jeg er ikke klar til at møde folk.
-Hvad skulle der ske? -Det ved jeg ikke.
Jeg ved, at der sker noget skidt, hvis jeg tager med.
Hvad med at vi tager hen til brylluppet, og hvis du stadig ikke vil, så kører vi.
-Kan vi? -Ja.
Hvis du vil blive, bliver jeg hos dig. Jeg forlader dig ikke.
-Sikker? -Ja da. Jeg er der for dig uanset hvad.
Medmindre jeg møder min veninde, Erica, og bliver distraheret af hendes udseende,
men, BoJack, hvad er chancen for, at det...
TOILET
TAG
-BoJack! Gudskelov jeg fandt dig. -Hvad er der?
Fyrværkeriet går af om ti minutter. Ingen tid til at forklare.
Jeg skal sidde på dine skuldre på stranden.
-Hvorfor? -Som sagt: Ingen tid til at forklare.
Røg du ind for ikke at høre efter?
-Kom så. Vi skal af sted! -Fint.
Hold da op, den er tredimensionel!
Hvorfor skulle vi ned på stranden?
Du virkede presset til festen. Som om du havde brug for frisk luft.
Tak. Men hvorfor sidder du på mine skuldre?
-Så jeg bedre kunne se fyrværkeriet. -Godt, ned med dig.
Godt at se dig. Hvordan kom du ud af spjældet?
Styrtede en helikopter ind i bygningen, så du kunne spankulere ud?
Nej, jeg er her bare til brylluppet. Jeg skal tilbage i morgen.
-Nedtur. -Nej, rutinen er god for mig.
-Jeg holder stien ren i det mindste. -Hurra, ren sti!
Jeg prøver at sætte mål.
Om et par måneder slår jeg min rekord for at være ædru.
-Fedt! -Ja, det kan jeg sigte efter, men så...
Derefter slår du din rekord igen. Hver dag sætter du en ny rekord.
Ja, men det er let nu, i spjældet. Jeg træffer ingen valg selv.
Jeg er bekymret for tiden bagefter.
-Hvad hvis jeg falder i igen? -Så bliver du ædru igen.
Jeg dansede boogie woogie med nogle kolleger forleden,
da det gik op for mig, at alle misforstår den sang.
Boogie woogie?
Ja, der er for meget fokus på boogie woogie-delen.
Det er, hvad det drejer sig om.
Det er det, jeg mener. Det er ikke det, sangen prøver at sige.
Jeg tænkte på min mor. Mit forhold til min mor.
Det er kejtet. Akavet.
Det føles, som om hun ikke forstår mig, men hun prøver.
For nogle år siden troede jeg ikke, vi skulle have et forhold af nogen art.
-Jeg var sikker. -Hvad ændrede sig?
Det ved jeg ikke. Jeg gjorde, eller hun gjorde.
Eller vi er?
Det er det, jeg mener. Som sangen siger:
"Så gør du boogie woogie, og så drejer du omkring."
Så drejer du omkring. Det er, hvad det drejer sig om.
Jeg ved ikke, om tekstforfatterne gjorde meget ud af sangens eksistentielle dybde.
Rimene er elendige.
Er meningen med kunst ikke i mindre grad hensigten
og i højere grad fortolkningen?
-Er det meningen med kunst? -Måske.
Måske behøver kunst ikke en mening. Måske er det derfor, det hedder kunst.
-Jeg ved ikke, om du er klog eller dum. -Jeg ved det aldrig.
Du havde det kortvarigt, men så forsvandt det.
Nå, men det var rart, så længe det varede, ikke?
Ja, det var rart, så længe det varede.
Ikke værst.
Der var han!
Du milde, det var et fantastisk bryllup.
Var det ikke for meget med fyrværkeriet, cirkusartisterne og påfuglene?
Nej, det var veltilrettelagt.
Hvad syntes du om mordet på præsten,
og at Judah skulle finde den skyldige brudepige?
Det var lidt uvant, men det fungerede i sammenhængen.
Det syntes jeg også.
Tillykke. Også til Judah. Hvor er han?
Han gennemgår kontrakter.
Vi genindspiller Tolv vrede mænd med kvinder.
Den hedder Elleve vrede kvinder.
-Ikke 12? -Der skal være plads til en opfølger.
Laver gommen papirarbejde til sin egen bryllupsfest?
Vi holdt brylluppet for en uge siden. Det er kun for branchefolk.
Jeg har indbudt byens bedste, taget deres telefoner og sat dem sammen.
De får lidt sprut og smiger og næste dag ringer de til mig:
"Hej, kan du skaffe mig den og den?"
-Pludselig er jeg producent. -Virker det?
Hej, Jennifer Jason Leigh! Har du mødt vanlige Jason Lee?
I er mine yndlings-Jason Lee'er. Snak.
Jeg er lidt stødt, men smigret over, at jeg er god nok til branchebrylluppet.
-Der er masser af omtale for Hornkarlen. -Hvad?
-Hele Hollywoob taler om dit comeback. -Nej. Sagde du "Hollywoob"?
Slår filmen igennem, vil andre end distriktsadvokaten have fingre i dig.
Jeg bør ikke hoppe ud i mere. Vi sætter Hedda Gabler op i fængslet.
Det er ingen Strindberg, men vi hygger os.
Bagefter overvejer jeg at arbejde som frivillig.
Det lyder skønt.
Ja. Jeg troede ikke, jeg havde andre valg. For et år siden hadede alle mig.
Folk har kort hukommelse. Det er det bedste og værste ved folk.
Måske kan jeg gøre begge dele.
Jeg nød at undervise. Jeg kunne måske instruere noget.
-Jeg skulle ikke have sagt noget... -Øjeblik.
Jeg farer ikke hovedløst frem, men jeg bør vel gribe en mulighed?
-Altså... -Vi ved, hvor svært det er at komme frem.
Overvej det.
Du træffer nok det rette valg. Eller et valg.
-Har du lyst til at danse? -Ja.
Hvad?
Da jeg hørte om dit bryllup, troede jeg, at der ville ske en ulykke,
og enten var jeg skyld i den, eller også kunne kun jeg forhindre den.
En ulykke?
Ikke en katastrofeulykke, men en sitcomulykke.
At ingen kunne finde dig til vielsen.
-Ingen på nær dig? -Ja.
Jeg finder dig et særligt sted og siger: "Kom, nu er det tid."
Du siger: "Hvad laver jeg, BoJack?"
-Skulle vi så stikke af sammen? -Nej, jeg ville tale dig på ret kurs.
Og at lade dig gå ville være bevis på, at jeg var blevet en bedre person.
Jeg er ked af at skuffe.
Nej, jeg er glad på dine vegne, men kolde fødder er en bedre historie.
Ja, for dig. Jeg foretrækker det sådan her.
Du har ret.
Hvad ville du have sagt?
Det ved jeg ikke. Jeg ville sige: "Kom nu, mand. Gør det."
Hold da op...
Nej, jeg ville... Fortæl mig, hvad du er bange for.
-I fantasien, du har fundet på? -Ja.
Fint. Jeg er bange for at miste en del af mig selv.
Og at hvis en anden tager sig af mig, er jeg ikke mig selv mere.
Jeg er bange for at blive magelig og for slatten.
Det kunne være det bedste, der er sket mig,
og hvis jeg ikke bliver lige så lykkelig, som jeg burde, er jeg fortabt.
-For pokker. -Hvad?
Det er gode argumenter.
-Tager du pis på mig? -Godt, hør her.
Ja, det kan alt sammen være sandt, men hvad hvis du fortjener lykke,
og det er sådan, du opnår den lykke?
Du skal ikke fokusere på at være lykkelig i fremtiden,
men fokuser på din lykke lige nu.
-Er det så let? -Nej.
Du er her, fordi Princess Carolyn mente, at det var en god idé.
Jeg synes, vi bør lytte til hende. Hun er den klogeste kvinde, jeg kender.
Sandt. Det er hun.
Hvad siger du? Skal I giftes?
Jeg har allerede købt kjolen.
-Du behøvede slet ikke at høre det. -Nej, nok ikke.
Hvis jeg går ind i branchen igen, når jeg kommer ud...
Det gør jeg nok ikke, men hvis...
Så får jeg brug for en manager.
En, der kan hjælpe mig med at træffe de rette valg og holde stien ren...
Jeg kan anbefale nogle dygtige folk.
Hej.
-Jeg tænkte nok, du var her. -Jeg prøver at holde op.
-Ja, du prøver virkelig. -Du skal ikke være led.
Det er længe siden sidst. Har du det godt?
Ja, jeg har det fint.
-Altså... fint nok. -Ja.
Jeg arbejder på en fiktionsserie for børn. Hvem er jeg, Rick Riordan?
Hvem er Rick Riordan?
Ja, god pointe. Hvad har du gang i?
Jeg har lyttet til podcast, og jeg havde en sudokufase.
-Jeg sidder i fængsel, så... -Sker det stadig?
I allerhøjeste grad. Jeg har også en film på vej.
-Ja, med Vance Waggoner, ikke? -Jeg ved, hvad du tænker, men...
Du behøver ikke forklare.
Du tror, jeg har solgt ud, men jeg havde ikke andre muligheder...
-Jeg er ikke efter dig. -Men Hornkarlen...
Jeg vil ikke hjælpe dig med at bearbejde dine kvaler.
Jeg vil bare ryge. Du kom til mig.
-Jeg vil snakke med dig. -Om Hornkarlen?
Nej, om... Jeg ved det ikke.
Jeg ville tale med dig. Jeg har savnet vores snakke.
Gid, jeg havde min telefon.
Ja, jeg ved aldrig, hvad jeg skal gøre med mine hænder.
Nej, gid jeg havde min telefon, så jeg kunne afspille din telefonbesked.
Kan du huske, at du lagde en besked?
Jeg troede, du var ædru. Det bedyrede du.
Det gik godt i mit liv, og jeg tænkte på min fremtid,
og så vågnede jeg op en morgen til den besked.
Jeg var ikke...
Det var en munter besked. Du lød glad.
Eller lettere sarkastisk, nihilistisk eller dit tætteste modstykke til glæde.
-Undskyld... -Du var tydeligvis fuld.
Du snakkede om at svømme. "Jeg skal svømme," sagde du.
"Fordi alt er lige meget,
og alle er ligeglade med mig, hopper jeg i.
Ring, hvis du vil stoppe mig. Ellers går jeg ud fra, at du er ligeglad."
Jeg troede, du var død.
I syv timer var der ingen kontakt, og jeg troede, du var død,
og det var min skyld, fordi jeg forlod dig og havde det godt.
Da jeg flyttede, lovede du, at du ville klare det,
men jeg fik dig til at love det.
-Var det selvisk at tro dig? -Nej.
Hvorfor ringede du, når jeg var i Chicago?
Jeg var fuld og skæv. Jeg ville bare snakke med dig.
Da jeg hørte, du ikke var død, blev jeg vred.
Jeg var lettet, men vred over, at du havde den magt over mig.
Jeg var vred på dig i rigtig lang tid.
Er du stadig vred på mig?
Nej, det ved jeg ikke.
Hvad har det nogensinde hjulpet at være vred på dig?
Gid, jeg var den, du troede, jeg var. Din redningsmand.
-Det var ikke dit arbejde. -Hvorfor fik du det så til at virke sådan?
Måske har alle til opgave at redde hinanden. Jeg ved det ikke.
-Jeg er glad for, at du er i live. -Også mig.
Bor du stadig i Chicago eller...
Da jeg fik beskeden, skulle jeg flytte til Houston med min daværende kæreste.
Jeg ville flytte med ham. Men da du ringede, blev jeg bange.
-Åh nej. -Jeg stolede ikke på mig selv.
Jeg var lykkelig, og jeg stolede ikke på det, så jeg blev i Chicago.
Vi prøvede et langdistanceforhold, men det var hårdt.
Til sidst tænkte jeg: "Det er dumt."
Slog du så op med ham?
-Nej, jeg flyttede til Houston. -For at være sammen med din kæreste?
Ja. Og vinteren i Chicago er iskold. Hvorfor lagde man en by der?
Intet under, at koen påsatte den brand. Jeg er på koens side.
Men din daværende kæreste er ikke din kæreste mere?
Det er han ikke.
-Du store. -Ja.
Hvordan lærte du at stole på lykken?
Det gjorde jeg ikke. Men jeg stoler på ham.
-Jeg kan ikke se dig bo i Houston. -Jeg er et helt andet menneske nu.
-Er du? -Nej.
Jo... Jeg går i færre jakker og smiler mere.
Jeg ser tilbage på mine år i L.A. og tænker: "Hvem var det menneske?"
-Vender den Diane nogensinde tilbage? -Af og til.
Jeg mærkede hende, da jeg kom til L.A. Mere, nu hvor jeg taler med dig.
-Men det er ikke dig? -Det hele er mig.
Jeg ville gerne sige, at hun er væk for altid.
Jeg var hunderæd for at komme til brylluppet.
-At se Mr. Peanutbutter og dig. -Hvad skulle der ske?
Jeg ville tabe fatningen og sætte spørgsmålstegn ved alt.
-Men det skete ikke, vel? -Nej, det gjorde det ikke.
Håbede en del af dig, at det ville?
Savner du nogensinde manien?
-Nej, jeg savner ikke manien. -Undskyld, "kvind-ien".
Jeg er glad for min tid i L.A., men jeg længes ikke efter den.
Jeg er glad for Mr. Peanutbutter, selv om han ikke er i mit liv mere.
Nogle hjælper en til at blive det menneske, man ender som,
og man kan være taknemlig for dem, selv om de ikke bliver i ens liv.
-Jeg er glad for, at jeg kendte dig. -"Kendte"?
Hør, ville det ikke være sjovt,
hvis det var sidste gang, vi snakkede sammen?
-Nå, men... -Jeg vil godt sige...
-Nej, du skylder mig ikke noget. -Nej, jeg vil godt sige tak.
Og det skal nok gå. Og jeg er ked af det.
Og tak.
Vent. Jeg ved det godt... Må jeg fortælle en sjov historie?
Fint. Men den har bare at være sjov.
Jeg vil ikke lyve. Den er kun lidt sjov.
Vi har filmaften i fængslet, og vi kan stemme om, hvad vi vil se.
Men det er noget fusk,
fordi Store Andys yndlingsfilm er The Family Stone,
så Store Andys slæng stemmer på den, og hver uge ser vi The Family Stone.
Hvem har The Family Stone som yndlingsfilm?
Det er en fin film.
-Men hver uge? -Ja, netop!
En dag tænker jeg:
"Hvis jeg igen skal se Luke Wilson lære Sarah Jessica Parker at slå sig løs,
går jeg agurk."
Skal man deltage i filmaften?
-Nej. -Hvorfor bliver du ikke væk?
-Er jeg en hulemand? Jeg støtter kunsten. -Bevares.
Jeg kender en fyr i biblioteket, hvor dvd'erne er, så vi laver en aftale.
"Du får min dessert i en måned, hvis The Family Stone fordufter."
Det ender skidt.
Det bliver filmaften og tid til jul i Connecticut,
men dvd'en er væk, så hvad nu?
Store Andy og hans fyre er ophidsede, så jeg siger: "Gutter, gutter!
Lad os se Pieces of April. Patricia Clarkson spiller med..."
Og?
-Optøjer. -Virkelig?
Nej, endnu værre.
Store Andy elsker Pieces of April, så nu ser vi den hver uge.
-Det var du selv ude om. -Sådan går det mig altid.
Undskyld. Det lyder forfærdeligt.
Ja, hvad skal man gøre? Livet er noget lort, og så dør man.
Nogle gange.
Andre gange er livet noget lort, og man lever videre.
Ja.
-Men det er en rar aften, ikke? -Ja.
Det er rart.
Tekster af: Mathias Hedetoft