Detta har hänt:
-Hank. -Meredith.
-Har du skrivit något jag kan ha läst? -Det beror på om du läser eller inte.
De på Hell-A är ytterst intresserade av dina funderingar.
De vill att du bloggar för dem.
-Jesus Kristus. -Jag är 16.
Jag hörde det.
-Hej, pappa! -Klä på dig, gumman. Vi har gäster.
Tänker du verkligen gifta dig med Bill?
Ja, hur så?
Hank, då?
Kör hårt, brorsan.
Vill du bli hög?
Herregud!
-Det måste kännas konstigt. -Vadå?
Att jobba för en människa som du hatar.
-Vad pratar du om? -Min far.
Han äger Hell-A Magazine.
En gång i tiden skrev jag en bok.
I KVÄLL BOKSIGNERING
Folk verkade gilla det, så jag skrev en till.
Och ytterligare en.
Det var då Hollywood kom och knackade på.
Att lösa ut checken var som att sluta läpparna
runt filmindustrins hårda jättekuk
och börja suga. Precis som en bra hora.
Men jag fick lära mig att inte kastrera den.
-Moody! -Mina damer och herrar -Todd Carr.
Den skallige filmregissören med kolatopping
som tog min kära roman,
torkade sig i arslet med den och förvandlade den till en stor publiksuccé
vid namn "Crazy Little Thing Called Love".
Hej på er.
Gnäller du fortfarande om hur du horar åt Hollywood?
Bara när min hallick inte är här.
Du är inte Faulkner direkt.
Och du är ingen jävla Brett Ratner.
Det kunde uppfattas som en komplimang, det var inte meningen.
Jag är less på att du snackar skit om mig i pressen.
Är det därför du är här? Jag trodde att du hade fått reda på
att jag har knullat din fru i nästan alla rum i ert hus.
Inte? Vartenda rum i ert hus.
Synd på mattan. Jag visste inte att frugan skvätte så.
LITTERATURKRITIKERN
BEVERLY HILLS STADSHUS
POLISSTATION
Hank.
-Var är Karen? -Hemma med Becca.
Hon är lustig.
Becca? Ja, vilken filur.
Nej, Karen. Hon vet vilka knappar hon ska trycka på.
Jag tror inte att hon trycker på några knappar.
Bill, jag är inte intresserad av vad du tror. Men tack ändå.
-Jag ville åka. -Ville du?
-Jag är inte den elaka. -Är du inte den elaka?
Livet är komplicerat.
"Livet är komplicerat" Är det allt du har att komma med?
Också ett sätt att bada i plattityder.
Det är ju du som är författaren, Hank.
Fan. Jag bad dig inte komma och lösa ut min borgen.
Jag bad inte om något jävla jobb.
Vem fan tror du att du är?
Tror du att jag gillar att ha med dig att göra?
En grov och ohyfsad fårskalle
som inte lyckas företa sig något.
Vill du ha ett slag i skrevet?
Vill du slå mig i skrevet?
Ja, men när vi pratar om det
börjar det kännas lite bögigt.
Varsågod, gör det. Men tänk efter.
Vill du att Becca ska se det?
Då blir det en tusen nålar på bröstvårtan.
Herregud! Är du elva?!
Helvete.
Behåll jobbet. Res dig och gå vidare med ditt liv.
Glöm kvinnan som du inte ville gifta dig med.
Akta så att jag inte ger dig mer spö, Bill!
Hej. Minns du mig?
Svårt att glömma. Det var mitt livs bästa blinddejt, idiot.
Vi har inte så mycket tid.
Din beundrare kommer snart tillbaka från muggen.
I hans frånvaro skulle jag vilja framföra en ursäkt.
Mitt beteende var mer än vidrigt, ömkligt och förkastligt.
Jag var helt körd. Jag saknar ord.
Det var många ord från en kille som saknar ord.
Kul sagt. Det förväntade jag mig inte från dig.
Du visste ju redan allt om mig.
Jag vill gärna gottgöra det. Får jag bjuda ut dig?
Jag är ute nu med en kille som inte är en idiot.
Okej. Är han någon som du skulle kunna gifta dig med?
Man vet aldrig.
Tjejer vet om det vill knulla, gifta sig med eller döda en kille.
Vilket föranleder frågan: Hur ligger jag till?
Hej då.
Var snäll mot henne, min vän.
Jag hade chansen men sabbade det.
Ni får gärna leka och smeka, men kom ihåg:
Utan strumpa, inget humpa.
Au revoir, mes enfants. Au revoir.
Jo...
Du växte upp på östkusten.
I Jersey kanske. Nej, Long Island.
Din pappa brusade lätt upp. Arbetarklass.
Din mamma var utschasad,
men hon uppmuntrade dig att sikta högt.
De bråkade jämt, men höll ihop i alla väder.
Du hade systrar. Du började förstå tjejer.
Du hade framgång hos dem. Kanske lite för stor framgång.
Du läste och ville inte dö hemma på orten.
Du flydde till staden som du var så lyrisk om
och kände dig som de fattigas McInerney.
Hur lyckades jag?
Inte illa. Mycket vänligare än min version.
Jag tuppade av ett slag i mitten
när sången du sjöng var min egen, men...
Bra gjort.
-Hur länge hade du jobbat på det? -Ett par veckor.
Det är en bra historia.
Vet du hur den slutar?
-Vart ska du ta vägen? -Jag måste till jobbet.
Ett jobb? Vad sysslar du med?
Har du glömt att jag är de fattiga tjejernas Martha Stewart?
Har du glömt att jag är en idiot?
Just det. Jag är advokat.
Då är vi båda idioter. Vad är din specialitet?
Skilsmässor.
Du måste ha fullt upp.
Ja, det är därför jag måste pysa.
Helt otroligt att du tänkte smita utan att säga hej då..
Hank, snälla. Jag utgår från att det här var en engångsgrej.
Varför utgår du från det?
Ta inte illa upp, men du är väl inte killen som gillat repriser.
-Jag tar illa upp. Vill du ses ikväll? -Menar du det?
Ja, en riktig träff. En middag som på 1900-talet.
Jag kan lika gärna komma hit.
Nej, middag. Kvinnor måste äta.
Det gör hon.
Tänker du spola?
-Vad fan gör du här? -Rödluvan släppte in mig.
Är hon färgmatchad där nere, Hanky-panky?
-Du skrämde livet ur mig. -Jag vet. Du skrek som ett barn.
-Lite avtändande. -Vad fan vill du?
-Jag är sen. -Va?
Det är möjligt. Jag använde kondom.
Det skulle vara som den obefläckade befruktelsen.
Det var ju du som... Du... Och sen stack du.
Jag är sen till skolan.
Okej, vad är det då du vill... bortsett från det uppenbara?
Tro inte för mycket om dig själv.
Jag går en skrivarkurs,
och jag måste lämna in något i dag, så...
Vad är problemet? Det är en skrivarkurs.
Skriv något.
Säger killen som inte har skrivit något på fem år?
Ingen gillar en viktigpetter.
Du måste ha en opublicerad skräpnovell någonstans.
-Nej, inget. -Hank?
Sluta! Stanna där. Gör inget dumt.
Gör inget dumt!
Det är inte kul.
Vem har vi här?
Du varken ringer eller skriver.
-Du se hemsk ut. -Du ser fantastisk ut.
Alldeles för fantastisk för det här stället Vi går och äter frukost.
-Jag tar lite kaffe. -Nej, vi går ut.
-Klä på dig. -Fan!
-Hank? -Ja?
Jag vill bara...
-Det är väl bra att köra säkert? -Ja, men extra stora?
-Ja, du vet. -Har du vuxit på sistone?
Nej, har tränat och ätit en massa vitaminer. Jag kör allt.
Det är en kur.
Hank, lämna inte det här jobbet.
Det är knappast ett jobb. Det är en blogg.
Det är det bästa som har hänt dig på länge. Och du är bra på det.
-Jag kan inte jobba för Bill. -Varför inte?
Han är en skitstövel.
Kan du inte svälja stoltheten
och jobba vidare? Fortsätt skriva och fortsätt med vad du är ämnad för.
Antingen det eller drunkna i ett hav av poänglösa ligg.
Det är grannarna.
Vet du vad? Jag borde gå in dit. Jag går in nu.
Nej!
Jag ska berätta vad hon har att vänta sig, det är inte mer än rättvist.
Det finns vissa intryck som du inte vill ska fastna på näthinnan.
Det ser ut som en porrfilmsinspelning där inne. Men med färre kukar.
Kan du inte bara hålla tyst?
Behåll jobbet, Hank. Gör det för Beccas skull.
Ge henne något att beundra.
Tack för att du kom.
Tänk dig att du blir masserad av en annan kille.
Det är skönt och avslappnande.
Helt plötsligt pirrar det till.
Du blir oavsiktligt stimulerad.
Vad heter det när man får halvstånd då?
Man går över till den andra sidan.
Det var Nora från Hell-A Magazine.
Hon vill veta när nästa grej beräknas vara klar.
Vad kallar man det fenomenet?
Tanken med en blogg är att den ska vara ett kontinuerligt berättande.
Först händer det något, och sen händer det något annat.
Jag fattar. Solklart.
Men jag klarar inte att hora för dödgrävaren längre.
Kontinuerligt eller inte, jag gör det inte. Capisce?
Sagt med största respekt: Väx upp nu!
Det var du din lögnhalsiga kuksugare som drog in mig i det.
Du lurade in mig.
Om du menar att jag hittade ett sätt för dig
att börja sätta samman ord igen
så är jag skyldig.
Du borde ha berättat vad du höll på med.
Då hade du aldrig gjort det! Förstår du vart jag vill komma?
Dra åt helvete. Du får sparken.
Du har gett mig sparken var tredje månad sedan vi började samarbeta.
Ja, jag är en konsekvent jävel.
Gör det inte, Hank. Inte nu.
Ingen vettig agent tar sig an dig som det ser ut nu.
De som gör det skulle inte ens kunna fixa dig ett jobb som barnporrförfattare.
Vi får väl se. Det heter "kompisbånge" Det var ordet jag sökte.
Ett oavsiktligt stånd framkallat av en man. En kompisbånge.
Jag lägger det på minnet.
Kompisbånge!
Ska det vara så jävla svårt att skilja på en Cola Light och en vanlig Cola?
Ta den och gå. Du har fått sparken.
Ut med dig. Stick härifrån, för fan!
Hur är det, grabben?
Har du någonsin känt dig som en trött gammal hora
vars livmoder är på väg att ramla ut?
Jag tror att jag vet hur det känns.
Gör du? Jag var bara dramatisk. Berätta.
Du vet killen som jag träffade i går kväll?
Han är gift.
-Du, din fuling. -Fem år.
Har du knullat en gift man i fem år?
Storstilat, va?
Jag brukar se mig själv som
en bara-du-är-nöjd-kille.
Men jag måste fråga: Vad har du att vinna på det?
Jag älskar honom.
Och jag tror honom när han säger att han älskar mig.
Det låter som en härlig romantisk komedi
om man skippar delen där han vägrar lämna sin fru.
Han är rikare är Gud. Han vill inte ge bort hälften.
Jag har inte känt dig så länge, och mina ord betyder knappast något
eftersom jag behandlade dig som färskt slaktkött på en blinddejt,
men du förtjänar något jäkligt mycket bättre.
Mitt lilla pyre.
Har du barn med den gifta killen? Jävlar också.
Nej...
Min hund.
Cat Stevens.
Har du en hund som heter Cat Stevens?
Jävlar också!
Det är en present från den gifta killen.
Det låter säkert otroligt futtigt, men han var som vårt barn.
Det enda som var vårt. Bara vårt.
När hans fru reste bort åkte jag till honom med Cat Stevens.
Naturligtvis kommer häxan hem tidigare.
Jag hann knappt klä på mig och smita ut bakvägen.
Sen märker jag att jag hade lämnat kvar honom.
Satmaran trodde att Cat Stevens var en present till henne.
-Sa inte gifta killen något? -Vad skulle han säga?
Det är ju sjukt. Kom.
-Vart ska vi? -Vi måste ordna upp det här.
Förlåt.
Hej, älskling.
Du är galen.
Du har knullat en gift kille i fem år
och har en hund som heter Cat Stevens. Är jag galen?
Jag hajar.
Jag måste försöka ta mig in utan att klirra en ruta.
Den här kanske duger?
Cat?
Då får man aldrig torrt kött i frysen.
Cat Stevens.
Kom, Cat.
Rostbiff, lamm, kalkon.
Den här kniven skär som en varm kniv genom smör.
Den har en gaffel,
så man tar bara köttet och doppar det i skyn.
Här har vi en grapefrukt. Titta nu.
Inte en kärna, inte en droppe saft kommer ut.
Kom.
Jag tar dig bort från det här.
Cat! Yusuf Islam!
Be Straight är en bra låt.
Kom, Cat. Kom.
Kom nu.
Go!
Kör!
Lugn, jag är borta om några minuter.
Jag tänkte faktiskt ringa dig.
Du kunde ha mejlat.
Jag överreagerade nog i går. Jag ber om ursäkt.
Jobbet är ditt om du vill ha det.
-Det vill jag. -Bra.
Men...
Men?
Från och med nu, om jag gör fel eller rör till något
kan du straffa mig precis hur du vill.
Det är du som är chefen.
Hank har ringt.
Han sa att du får fortsätta vara hans agent om du vill.
Jag trodde att det var du.
Jag hade inriktat mig på en helt annan kroppsdel.
-Kom tillbaka hit då. -Jag måste till jobbet.
Jag har nog aldrig dejtat en kvinna som jobbar tidigare.
Är det vad vi gör? Dejtar?
Det känns så.
Ungefär, typ, kanske, lite.
Ja, det gör väl det.
För många tungor.
Du, ta med dig byrackan!
Jag kunde inte säga det, men det där är inte Cat Stevens.
-Va? -Du tog fel hund.
Det var inte ditt fel. Käringen har flera.
Se det positiva. Han verkar gilla dig.
Tack.
Det här är ingen macchiato! En macchiato...
Vad ska jag ta mig till med dig?
Gör vad du vill, chefen.
Kolla vad jag ställde till det.
-Gissa vem det är. -Något känns bekant.
Har du bytt till Camel Lights?
Kul. Vad läser du?
Du tänker väl inte genomgå den där barbariska ritualen, va?
-Jag överväger det. -Du låter inte alltför glad.
Det är jag, men det känns lite märkligt Jag trodde aldrig jag skulle gifta mig.
Du fick mig att tro att det bara var en massa dravel
-Är det inte det? -Inte med den rätte.
Du säger att det handlar om att träffa den rätta.
Du nöjer dig med den som står rätt framför dig.
Jag ber dig överväga mannen som lurar bakom dig.
Hank, Hank, Hankie.
Jag vill inte utplåna minnet att jag en gång älskade dig, men...
Hank!
-Hej. -William.
Jag har en sak åt dig.
Hank, det behövde du inte.
Med tanke på att jag dränkte din tavla i kroppsvätskor
kändes det som om jag borde.
Det där konstverket är värt en mindre förmögenhet.
Syna inte given popkonst till överpris i munnen.
Jag känner folk som känner folk. Gläd er.
Se det som en försenad förlovningspresent.
Häng den ovanför den äktenskapliga sängen.
Vad är det med dig? Du verkar så...
-Sorglös? -Ja.
-Lättsinnig? -Ja.
-Glad? -Till och med det.
Jag kanske har träffa en tjej.
-Hej, pappa -Hej, gumman.
Jag har något till dig också.
Ett ögonblick. Vänta där.
Jag lutar åt Yusuf Islam, men du får kalla honom vad du vill.
Bill, du kan vara lugn. Han kan bo hos mig.
Vad snällt av dig, Hank.
Ja, jättesnällt.
Ni ser ut som en stor, lycklig...
Jag meddelar stolt att min dotter just har skrivit
en av de mest imponerande noveller jag någonsin har läst.
Prosan är lite väl utbroderad,
men jag visste inte ens att hon kunde.
-Den var nog inte så utbroderad. -Jo, men det var ändå bra.
Det är inte illa.
Det är vad jag gör.
På tal om det, vågar jag fråga om bloggen?
Älskling, för att citera The Clash,
Should I Stay or Should I Rock the Casbah?
Gör som du vill, pappa. Jag älskar dig vad du än gör.
"God morgon, Hell-A.
"I lotusätarnas land blir man lurad av tiden.
"Ena dagen har man en dröm.
"Nästa dag har drömmen blivit verklighet.
"Det var den bästa tiden. Om jag bara hade vetat det.
"Vi gjorde misstag, krossade hjärtan
"och lärde oss hårda läxor.
"Min familj fortsätter utan mig
"medan jag drunknar i ett hav av poänglösa ligg.
"Jag vet inte hur jag hamnade här.
"Men nu sitter jag här och ruttnar bort under Kaliforniens varma sol.
"Det finns saker som jag måste ta reda på,
"för hennes skull om inte annat.
"Tiden går.
"Klyftan ökar.
"Hon kommer inte alltid att älska mig vad jag än gör."