Detta har hänt:
Mina damer och herrar, Todd Carr...
som tog min kära roman, torkade sig i arslet med den
och förvandlade den till A Crazy Little Thing Called Love.
- Herrejävlar! - Fan också!
Knackar du aldrig?
Förr var du alltid sugen på morgonsex. Vad är det med dig?
- Är nån hemma? - Hejsan!
- God middag, mrs Runkle. - Vad vill du att jag ska göra?
Du kanske vill att jag tvingar på dig en bollmunkavle.
- Du måste komma och hämta mig. - Jag är upptagen.
Min förbannade lärare är helt stenad och försöker få med mig i en trekant.
Vill du gå på bio med oss?
Det var skallige farbror Charlie och han har det jobbigt just nu.
Farbror Charlie?
- Du ringde i onödan. - Jag ville väl träffa dig.
Det är inte mig du är förälskad i, utan i kärleken som idé.
Du lägger benen på ryggen.
Vad spännande.
Jag är redo, jag är idel öra.
"Inget som är guld förblir."
"Naturens första gröna..."
Stopp. Jag kräktes lite grann.
Du kunde välja bland hyfsad lyrik från tjugo århundraden
och du valde en mindre känd dikt av Frost?
Jag gillar den. Den är kort.
- Och? - Svårmodig.
Och?
Jag hörde den i en film en gång.
Då måste den vara bra. Fortsätt.
Den handlar om hur bra saker aldrig varar.
Oavsett vad man gör så blir det bara skit av det till slut.
Som med dig och mamma.
Bitande litteraturkritik, dock aningen profan. Intressant tolkning.
Den där sätter jag upp på notan. Men tro inte det, gumman.
Bara för att nåt är svårmodigt betyder det inte att det är sant.
Håret.
Lyckliga slut har dåligt rykte, men de förekommer faktiskt.
Och då är det precis lika äkta som ett olyckligt slut.
Så du menar att det är möjligt att du och mamma blir tillsammans igen?
- Självklart. Allt är möjligt. - Ja, men är det realistiskt?
Vem säger att vi måste vara realistiska?
Mamma.
Jag vill inte motsäga din kära mamma, som är både fräck, smart och underbar.
Men nej, vi behöver inte vara realistiska. Inte när det handlar om kärlek.
Fy sjutton. Var det Yusuf?
Jag antar det.
Jag måste ändra hundens diet, eller din.
Hej, solstrålen.
Jag har dubbelparkerat, så det är bråttom.
Visst, hoppa över artigheterna,
men få inte din dotter att tro att det inte finns lyckliga slut.
Ska du ta död på jultomten
och påskharen också?
Hon har nog redan klurat ut det där med jultomten.
Förresten tror jag visst på lyckliga slut,
men inte vad det gäller "Balladen om Hank och Karen".
Skitsnack. Vi hånglade ju i förra veckan. Det kallar jag framsteg.
Jag vill nå andra basen den här veckan.
- Lägg av. Det var en olyckshändelse. - Jaså?
- Din tunga råkade glida in i min mun? - Tvärtom.
Det faktum att du kommer med ursäkter kan bara betyda en sak...
Du är fortfarande kär i mig. Helt och hållet.
- Kom, gumman. - Hej då.
Hej då.
Hörru. Håll fast vid guldet, Ponyboy.
LITTERATURKRITIKER
Det finns ingen jävla sojamjölk!
Lär dig att tåla mjölkprodukter istället.
Vad fan är det med dig?
Inget som inte går att fixa med en ny magtarm.
Skitsnack. Här.
Det är inte vaniljsmak, men det kan du straffa mig för senare.
Jag kan damma av piskorna och kedjorna.
Lustigt.
Allvarligt talat. Jag har varit en stygg hemmafru.
Du dog ju nästan av undernäring.
Du lär väl aldrig tröttna på de där skämten?
I ett äktenskap ska man väl ta tillfället i akt
och göra narr av sin partner i vårt och torrt
och samtidigt utforska sina mörkaste sexuella lustar?
Ja, men vi kan väl övergå till dina lustar nån gång?
- Det tror jag knappast du klarar av. - Försök.
Jag vill göra det med en tjej.
Så det är nåt du tror att du skulle njuta av?
Visst, det lär vara skönt.
Att tas om hand av nån som äger samma verktyg som en själv.
Men jag vill inte utelämna dig. Det skulle inte kännas ärligt.
Ärligt? Jaha.
Fattar du vad det menar? Det är en gåva från ovan.
Ett kosmiskt "Du slipper ut ur fängelset"-kort.
- Det var hennes idé. - Jag försöker runka mentalt,
men problemet är att en bild av dig dyker upp hela tiden.
Om vi gör det här, då kommer alla mina skuldkänslor,
alla enorma, förkrossande skuldkänslor, att försvinna.
Det är syndernas förlåtelse.
Jag vet att ni hebréer gör saker på ert sätt,
men sist jag kollade var inte en trekant ett sätt att nå frälsning.
Det kan rädda vårt äktenskap.
Det kan även inskaffandet av ett strandhus.
Eller adoption av ett vackert afrikanskt barn. Det har jag hört ska vara bra.
På tal om det...
Lägg av, för fan. Den skithögen?
Den skithögen har den goda smaken
att vilja köpa upp din blogg för en fin summa.
- Så uppför dig. - Hur fan köper man en blogg?
Vad köper man? Titeln? Fonten?
Todd! Trevligt att träffas. Kul att du kunde komma.
- Moody. - Carr.
Jag skulle resa mig, men då riskerar jag en attack mot mitt underrede.
Jag vill inte bråka, jag är här i affärer.
Jag hörde det av agenternas Fredo Corleone.
Fast jag fattar inte vilka affärer det kan vara,
såvida det inte gäller vårdnaden av vårt efterblivna kärleksbarn.
Låt honom tala.
Todd har ett trefilmsavtal med Paramount
och han är ute efter nytt, hett material.
Ledsen, men mina testiklar är inte tillgängliga för utlåning.
Jag sa ju att det var slöseri med tid.
Vet du hur mycket skit jag måste ta för att regissera en romantisk komedi?
Tror du att Antoine Fuqua nånsin hör av sig?
Men jag lyckades. Jag fick fart på den jäveln.
Det är jag glad över. Vet du varför?
För att kunna klä dina ex i Juicy Couture?
Nej då, jag menar inget illa.
- Jag har ett alldeles eget ex. - Det är sant.
Jag märker att ni har nåt gemensamt. Minns du Karen?
Ja, hon är för het för den där sura fan.
Det är sant. Hon råkar också vara en jävligt duktig arkitekt.
Är nån ute efter att snygga till residensen?
- Jag äger ett satans Ray Kappe-hus. - Lägg av.
Visst. Killen är kåt på arkitektur.
Jag är imponerad.
Kan inte svarta män gilla modernism?
Härligt! Vi associerar fritt.
Det är bra. Vi kan kommunicera obehindrat.
Vet du varför jag ville jobba med dig igen?
När du inte ömkar dig i narcisstisk förtvivlan
så är du det mest unika stan har att erbjuda.
Nån med en vision.
Jag trodde att det var för att du gillade att känna min pung mot dina knogar.
Vi ses, Runkle.
Bra jobbat.
Det känns som om vi kom varann närmare.
Vem fan svarar i telefon om...
Älskling, var har du varit?
Jag fick plötslig inspiration.
- Kom. - Hej.
Jag har pratat med Dani om vårt sexproblem.
- Vårt vadå? - Hon ställer upp.
- Ursäkta? - Hon, jag, du.
Vi hade ett litet förtroligt samtal
och hon håller med om det där med verktygslådan.
Fan. Jag sa "verktyg".
Och "låda".
Dani, kan du lämna oss ensamma?
Min fru måste ha glömt att ta sin medicin i morse.
Inga problem. Ska jag avstyra alla samtal?
- Ja, gör det. - Då så.
Hustru, är du helt jävla galen?
Det är perfekt. Det är precis vad vi pratade om.
Ja, rent hypotetiskt.
- Hon är ju för fan min sekreterare! - Och?
Om det går dåligt måste jag avskeda henne.
Går det bra måste jag också avskeda henne.
Jag blir av med sekreteraren och ställs inför rätta.
Du sa ju att hon var urdålig.
Det är de alla tills man tränar upp dem.
- Då blir de bättre. - Som hundar alltså?
Kan inte du göra det här för min skull?
- Jag hjälpte ju dig med din fantasi. - Ja, dåligt.
Välj nån annan.
- Vem då? - Jag vet inte. Vem som helst.
Nån från salongen eller... Vad sägs om Karen?
Den pryda?
Hon är så lång...och presbyteriansk.
Hon är gudomlig. Urläcker.
Jag vill inte gå i Hanks spår.
Han har säkert lämnat minfällor däruppe som Viet Cong.
Kom igen. Snälla?
Jag vill ha den lilla tjejen.
Hon ser ut att kunna sin sak.
- Herregud. - Gillar du det?
Det är klart, det är ju ett Ray Kappe-hus.
Ja, fy satan.
Det är en av de där snubbarna från arkitektskolan
som gjorde dig upphetsad.
Jag tänkte att du kanske ville se ett på nära håll.
Hoppa in i bilen igen.
Bel Air-patrullen kommer att ge oss elchocker.
Varsågod, damen.
Vad håller du på med?
Jag har ett avtal med den kolafärgade djävulen.
Elchocker... Gillar du sånt?
Håller du på med sånt nuförtiden?
- Gode gud. - Helt jävla underbart, va?
Det är dåligt med garderober.
Hank har aldrig uppskattat arkitektur som konstform.
För många kompromisser och praktiskheter.
Han sitter väl hellre ensam i sitt elfenbenstorn
och masserar sina dyrbara små ord.
Vem fan bryr sig om det står "och" istället för "eller"?
Du misstar dig. Jag försöker leva i mitt elfenbenstorn,
men en idel ström av skit slår mot dess väggar.
Låt dig inte imponeras. Det stal han från Flaubert.
Får man fråga hur mycket ett sånt här ställe kostar?
Man sätter ingen prislapp på känslan av äkta arkitektur...
Det får man alltså inte.
Det får hjärtat att sväva och själen att lyfta.
Du vet vad jag menar.
Det är helt otroligt.
Det var väl Ruskin som sa...
- "Ruskin..." - Håll käften.
"Utan arkitektur finns inga minnen."
- Det gillar jag. - Ja.
Ungefär fyra, fem miljoner? Mer?
Jag är ledsen.
Jag får verkligen tacka dig.
Jag har alltid drömt om att få se huset på insidan.
Tack för att du tog dig tid.
Det blir ännu schystare
när jag får en pool härute, och en gäststuga och kanske ett filmrum.
Och jag vill att det hela är ekologiskt. Enligt Hank är du suverän på sånt.
- Nej, jag... - Det är därför jag vill att du tar jobbet.
Vilket jobb?
Nämnde jag inte att Carr är ute efter en arkitekt?
Då har jag gjort mitt.
- Jag? - Vad sägs?
Herregud!
Det här gillar jag.
Vill du hoppa på mig nu eller vänta tills vi har lite bättre stöd för ryggen?
- Bra gjort, va? - Ja. Tack så mycket.
Vad spännande.
Kan du skjutsa hem mig så att jag kan fira?
- Gärna. Vi åker till El Pollo Loco. - Jag menar med Becca.
Hon också. Den galna kycklingen utesluter ingen.
- Just det, det är onsdag. - Ja.
Jag kan fira nån annan gång.
Du ska inte sitta ensam hemma på din stora kväll. Det är oacceptablet.
Vill du byta kväll med mig?
Dessvärre inte, men jag upprepar erbjudandet
om att vräka i oss kolhydrater tillsammans...
- man, kvinna och barn. - Hank...
Du ville ju fira. Kom igen.
- Inte med dig. - Jag vill fira med dig.
- Bjud hem mig. - Nej.
Kom igen. Jag lagar mat åt dig.
- Laga mat? Du? - Ja.
- Jag kan en rätt. - Inte ostsensationen?
Jo! Fem olika sorters ost,
inklusive mjukost, folkets ost.
Rynka inte på näsan åt Long Islands haute cuisine.
- Det blir som på den gamla tiden. - Vilken period?
När vi levde lyckliga på Charles Street bland bögarna.
- Du hatade det stället. - Men du älskade det.
Som du älskar sån här vansinnig arkitektur
och David Hockney och stora jävla örhängen
och det fullkomligt klichéartade att köra västerut på Mulholland i solnedgången.
Du tror inte att jag vet sånt, men det gör jag.
Jag får komma, eller hur?
Jodå.
Hur ser jag ut?
Du ser fin ut.
Tror du hon gillar nötter?
Vi kanske borde bjuda på blandade nötter?
Jag vet inte.
Tror du att hon är allergisk?
Hur fan ska jag kunna veta nåt sånt?
När man jobbar med folk brukar man höra sånt i förbigående.
"Inte för mig, tack. Jag är allergisk mot nötter."
Ledsen, men vi har inte ett sånt förhållande.
Jag vet inte särskilt mycket om henne.
Annat än att du tycker att hon är het.
Hur ska jag svara på det?
Vad vill du att jag säger?
"Jag älskar dig, det här är vansinnigt. Låt oss inte göra det."?
Skrik inte på mig, ditt rövhål! Jag är redan nervös.
- Är inte det ett tecken? - På vad?
Att vi inte borde göra det här?
Se på vad vi har.
Visst är det fantastiskt?
Det kanske inte blir likadant efteråt?
Jag trodde att det var det som var problemet.
Vilket problem? Vi har inga problem.
Öppnar du, eller ska jag göra det?
Ja? Jag kommer om fem...
Hej, Mia.
Ja. Jösses.
Nej, du är säkert i knipa.
Det låter... Det låter riktigt tragiskt.
Vilken historia. Den verkar bekant.
Just det. Jag hörde den förra veckan. Ciao.
Var har du köpt bh:n? Vad fin den är!
Förlåt. Mitt fel. Stämningsdödare.
Du tänker väl inte fista mig?
Jag vet inte om jag är redo för sånt.
- Marce! - Vadå?
Mindre snack vore trevligt.
Alla bara kritiserar.
Låt mig vara med så ska du få se.
Tycker du att vi borde... inkludera honom på nåt vis?
Det är din fantasi.
Hallå?
Jag funderar.
Jag kan ju ligga med dig när som helst.
Så här skulle det ju inte ske.
Det är en fantasi. En sån borde inte ske alls.
Tack och lov att du är här.
- Jag måste åka, gumman. - Vart ska du?
Mia befinner sig i nån jäkla situation med sin lärare.
Hon är full eller drogad... Jag vet inte.
Jag följer med.
Det är inte ditt problem. Stanna hos Becca.
Du känner honom inte. Han är en blivande sexbrottsling.
25 minuter på 150 grader. Släng in den i ugnen.
- Varför går du? - Jag måste det.
Det gör du inte alls. Det är bara Mia. Ni är inte ens släkt.
- Just det. - Din mor behöver stöd.
- Nej. - Jo.
Stanna med Becca. Hon har väntat på dig.
Du klarar inte av honom själv.
Det syns inte, men han är farlig.
Låt mig köra.
Jag skjutsar dig. Vi åker dit tillsammans.
Varsågod. Gör vad du vill med den.
Fast du kanske bara kan ge men inte ta emot?
Gör det ont? För det ser ut att göra ont.
Det är väl det som är meningen?
Han har gjort en del riktigt stygga saker.
Han borde straffas för det.
- Som vadå? - Det vanliga.
Jag måste hämta kameran.
- För helvete! Satan! Jävla skit! - Förlåt!
- Du sitter fast i kedjan! - Jag vet.
Rör dig inte! Få loss kedjan!
Äntligen.
Se till och få bort den här fresterskan.
Mia, det är jag, Karen.
Hörru, vakna.
Det är inte bara alkohol. Hon har tagit nåt.
- Kom igen nu. - Hörru, Mia, vakna.
- Mia. - Hank, du kom.
- Ja. - Vad fan pratar hon om?
Vadå "du kom"?
Jag vet inte. Hon är förvirrad. Håll ögonen öppna.
Se på mig. Håll ögonen öppna.
Vad har du gett henne?
Tror du att jag håller på med våldtäktsdroger?
Det är valium. Hon har ju ett helt apotek i väskan.
- Va? - Hur många har du tagit?
Va? Fem, fyra?
45? Fyra eller fem?
Där ser ni. Ingen begår självmord på fyra tabletter. Det är bara ett skådespel.
Vet ni hur populärt det är bland unga damer?
Tycker du att det här är lustigt? Hon är någons dotter, din jävel!
De litade på dig! Du ska ju vara hennes lärare!
Tror du att jag ville ha Sylvia Plath här med sitt sjävmordsförsök?
- Det är jag som blivit manipulerad. - Va?
Hon kommer fram till mig efter debattövningen...
Vill du ha en smäll? Vill du det?
Fan också.
- Nu mår hon nog bättre. - Säg inte att hon...
- Såja. - Jag ser två.
- Två vadå? - Tabletter. Är det där en tredje?
- Jag ser sushi. Är det där en tablett? - Va...
Nu sticker vi.
Fan också, Moody.
Nu kommer jag också att spy.
Helvete!
AKUTEN
Vem är din husläkare?
Hur fan ska jag veta det?
Kan nån komma och sy ihop mig snart?
Jag har förbannat ont!
Förlåt. Jag har sagt det tusen gånger nu.
Jag är ju inget bra på mekaniska grejer.
Förklara det för min bortrykta bröstvårta.
Du drog av tolv lager hud.
Förlåt, bröstvårtan.
Nu när jag har skadat dig, var ska jag då luta mig?
Det var ju mitt favoritställe.
Vilken fantasi.
Hur i helvete hamnade vi här?
Jag tror att du nånstans ville straffa mig.
- Ni ville nog båda straffa mig. - För vad?
Allt möjligt... Typiska äkta-man-grejer.
Inte jag, pucko. Hon. Varför skulle hon vilja straffa dig?
Hon känner dig knappt. Hon bryr sig väl inte?
Jag är ju hennes chef. Hon tvingas ju göra förnedrande jobb.
Tror du att hon gillar det?
Vadå?
Du lutade dig fel.
Förlåt.
Men hon är en intressant tjej.
Fantastisk rumpa.
Hur mår hon?
Okej, men i morgon mår hon nog som apskit.
Ska du berätta det för Bill?
Ja. Det måste jag väl?
Skulle inte du vilja veta om din 16-åriga dotter
umgicks med nåt äckel som är dubbelt så gammal som hon?
Det hela kanske inte är som det verkar.
Skojar du?
- Är du på äcklets sida? - Alltid.
Nån måste ju stödja snuskgubbarna.
Det borde vara en läxa för dig.
För mig? Varför då?
Varför anklagar du mig?
Jag skämtade bara. Det är okej.
Du är en jättebra pappa. Du har inget att oroa dig för.
Det är det sexigaste med dig.
Vill du säga godnatt till Becca?
- Gärna. - Gör det, då.
Du behövde faktiskt mitt stöd ikväll.
Du kunde ha slagit ihjäl honom annars.
- Pappa... - Hej.
Vad lyssnar du på? Musik att somna till?
Lite Joni Mitchell? Blood On The Tracks?
Death Cab For Cutie.
Wow. Du vet verkligen hur man sårar killar.
Du, jag vet att kvällen blev förstörd.
Det gör inget. Jag är van vid det.
Jag ska gottgöra det, det lovar jag.
- Jag vet. - Gör du det?
Visst.
Du menar aldrig att göra mig besviken.
Men ändå gör du det.
Ja, jag antar det.
Visst kan man prata om lyckliga slut...
Men om nån inte håller sina löften,
om han klantar till det hela tiden,
då får man väl helt enkelt säga "dra åt helvete".
Eller nåt liknande.
Du kan behålla växeln.