Detta har hänt:
Jag har pratat med Dani om våra sexproblem.
Hon ställer upp.
- Jag måste hämta kameran. - Helvete!
Senast gav jag upphov till en tegelsten med titlen "Gud hatar oss alla"...
som förvandlades till en film vid namn...
A Crazy Little Thing Called Love.
Du dricker för mycket. Skriver för lite.
Den enda motion du får är i sovrummet.
En del har jämfört väntan på din nya roman
med den över tio år långa väntan på Guns N' Roses nya album.
Hur går det med romanen?
Det är en aggressiv fråga.
Jag har en biljett åt dig.
Jag hoppas att du kan få igen pengarna, för jag åker inte.
- Ska du inte på din pappas begravning? - Han var en skithög.
Hank, du är inte din far.
ANKOMMANDE
I den vita zonen tillåts endast omedelbar påstigning och avstigning.
Det var som fan!
Jag skulle precis ringa efter upphämtning.
- Hej. - Hej.
Hur mår du? Hur var det?
- Hank! - Var det för mycket med höftrörelserna?
Jag trodde att jag skulle få gnida lite, men kanske inte.
Jag är här för att hämta Bill.
Tror du inte att jag såg Bilbo Baggins i första klass?
- Gjorde du? - Han har mycket packning.
Lägg av. Hallå!
- Han har varit borta i en månad. - Mycket kan hända på den tiden.
Håll mun. Säg inte ett ord.
Håll inte igen på grund av mig.
- Det gör jag inte. - Inte?
Om jag vore du skulle jag grabba tag i arslet,
precis som om jag ägde det.
Särskilt efter så lång tid isär.
Är det lägligt nu att beklaga din förlust?
Det hade varit mer lägligt för tre timmar sen
med en gratis drink och en glass.
Vad gjorde du med alla varma handdukar?
Lider du av rövfukt?
Det måste ha varit en lång resa.
Det är dags att gå skilda vägar.
- Jag ser en taxi med mitt namn. - Var inte löjlig.
- Nej, det är bara ett uttryck. - Vi skjutsar dig hem.
- Nej då. - Jaså? Det var hyggligt.
Han älskar taxibilar. De påminner honom om New York.
Miljön ska inte behöva lida i onödan.
- Du fimpar förstås den där. - Den här? Javisst.
Och...här.
Jag sitter i framsätet.
LITTERATURKRITIKER
Lägg av.
Vad fan är det som är så speciellt med 30-dollarssalladen?
Ja, fan. Visst. Då så.
Det blir bra. Klockan åtta.
Du tänkte väl inte laga nåt ikväll?
Jag måste gå till Koi för fyrahundrade gången.
Ibland förvånar det mig att jag inte skiter ris och tonfisk.
Ska jag ta med nåt hem?
Kanske några krabbrullar?
Vi kan äta dem i sängen medan vi ser på de där CSI: Miami som jag sparat.
Lite sen vickning med gubben din?
Det är bra för mig.
Jag funderar på att göra nåt ikväll.
Göra nåt?
Jag funderar på att gå på bokklubben.
Då är du ju hemma tidigt.
Sådär.
Varför är du så nyfiken helt plötsligt?
Du skulle ju gå ut ikväll.
Jag är inte alls nyfiken.
Jag råkar veta att du hatar bokklubben.
När man har förbundit sig att göra nåt ska man göra det också.
Visst.
Då går jag väl, då.
Vi ses.
Ja.
Pappa!
Det är mitt namn. Nöt inte ut det.
Herregud. Ni är ju suveräna.
Jag vill att ni spelar den låten på bröllopet.
- Sakta i backarna. - Vadå? Vad menar du?
Ni är väldigt duktiga.
Om du ger dem lite tid
kan de nog öva in lite Supertramp.
Jag fattar inte. Vill du inte att de spelar den låten?
Jag menar ingenting. Hade vi inte bestämt oss för stråkkvartetten?
- Va? - Dan Fogelberg.
Vi har ju inte talat om det här, men jag tycker...
- Du, Becks. - Ja, Posh?
Våra gäster kanske vill ha nåt att dricka. Vad tror du?
- Ska bli. - Du gillar inte musiken.
Jag vill inte ge er några förhoppningar,
men fortsätter ni med äktenskapsgrälet
kommer ni att hamna på en soffa mittemot Oprah.
Jag håller tummarna.
Okej. Tack. Kommer du med upp?
Nej. Hurså?
För att ha sexet.
Är du vansinnig?
Vi kan stanna här. Går sätena att fälla ner?
Vi har redan haft allt sex som vi ska ha.
Det är lite sent att spela svårtflörtad.
Vi måste börja bete oss som om vi har separerat.
Vi glömmer det hela.
Hur kan man glömma en sån omvälvande orgasm?
Du sörjde och jag medsörjde. Det var ett felsteg.
Ett bra felsteg. Du sparkade lös nåt därnere.
- Hank... - Jag har skrivit nåt.
Jättebra, Hank.
Du hörde mig nog inte. Jag har skrivit nåt.
Och ingen jävla blogg, utan nåt riktigt.
Det var därför jag var borta så länge.
Jag satte mig vid mammas gamla Smith Corona och reste mig inte på två veckor.
Det blev massor av papper. Det är skissartat, men det är i alla fall nåt.
Toppen. Jag önskar dig lycka till.
Du knullade det ur mig. Ska du inte ta ansvar för det?
Fan, Hank. Jag är inte samma person längre.
Jag är varken ditt bollplank eller snuttefilt.
- Är du inte det minsta intresserad? - Det är klart.
- Jag är nyfiken, men nej! - Okej. Varsågod.
Jag godtar inte ett nej.
Det är säkert jättebra, fantastiskt.
Det är troligen ren dynga, men bara du kan avgöra det.
- Gör inte så här. - Så har det alltid varit.
Du läser det och säger som det är.
Jag ser inte skillnad på det löjliga och det sublima förrän du påpekar det.
Var försiktig med det. Du har mitt liv i dina händer.
Det är bara ord. Ta det.
Ord är det enda jag har kvar att leka med.
Så var varsam.
Hälsa Becca att ta på sig bästa klänningen och invänta en gentleman.
Snälla Hank, ta det.
Tack. Jag menar det, tack. Vi luktas senare.
Fan också.
Säg det! Säg det! Säg det!
- Okej, du är en bra agent. - Just det, din jävel!
Om inte jag hade skrivit in tillägget i ditt kontrakt
skulle du inte sitta här med en fet sedelbunt.
Det är tamejfan blodspengar.
Vem fan bryr sig?
Tack vare den amerikanska biopublikens aggressivt mediokra smak
kan du nu njuta av följderna.
Det är bonusdags. Unna dig nåt.
Unna mig nåt?
- Skaffa en ny bil. - Jag vill inte ha en ny bil.
Jag gillar min, den har karaktär.
Om du menar att den har fruntimmerssaft
på varenda millimeter, så har du helt rätt.
- Det förklarar en del. - Tvätta den, då.
Du kan förmodligen skaffa dig
ett sånt där förbetalt kuponghäfte.
Lägg den i handskfacket bara. Det kör jag med.
- Kör du med det? - Jajamensan.
Jag har köpt nåt som ungarna skulle kalla en storkupongsvara.
Vad vara det?
- Jag känner dåliga vibbar. - Hurså?
Jag anar att du tänker ge det till nån som redan är förlovad.
- Just det, skithög. - Gör inte så mot dig själv.
Vadå, Charlie?
Ska jag inte uppfylla min önskan? Jag har gjort efterforskningar.
Karen och jag hör ihop. Jag mår bra.
På sistone har det börjat ljusna för mig.
Det är förändring på gång. Jag har skrivit nåt.
Vänta. Har... Vadå?
Har du skrivit nåt?
Jag har drömt om detta ögonblick
då du kommer till mig med nåt du har skrivit.
Du ber mig läsa det och det är genialiskt.
Jag säljer det och vi kommer på fötter igen
och lever lyckliga i alla våra dar.
Det var som fan. Då känner jag ingen press.
Vad är det? Ett filmmanus? En novell? Vad?
Inga fler filmmanus för mig. Det är en roman.
En kort roman.
En modern tolkning av Lolita.
En äldre man som ovetandes går till sängs med en minderårig flicka.
Hans liv faller i spillror. Fullt med galna upptåg.
Kompisbånge. Du har gett mig kompisbånge.
Var är den? Jag vill läsa den.
Dani, ställ in min lunch!
Karen har den. Hon läser allt jag skriver.
Ge mig en kopia, då.
Jag lovar att inte läsa den förrän hon är klar.
Det är enda kopian. Jag valde den gamla metoden.
Pekfingrarna gick utav bara helvete.
Ja, ja. Det här är suveränt.
Jag är inte så säker. Troligtvis suger den.
Det är där jag tar vid.
Jag säljer den och sätter ordentlig skruv på den,
så att ingen kan avgöra om det är ren skit
eller ett hjärtslitande och hisnande genialiskt verk.
Finns det nån skillnad?
Hej.
Lämna mig ifred.
Fientlig.
Jag tittar bara. Om jag undrar nåt frågar jag dig.
Schas, din lilla parasit.
- Hon kommer närmare. - Vad jobbar du med?
- Jag skriver. - Jaså? Film? Tv?
Böcker. Romaner. En och annan haiku.
Okej. Säg till om du undrar nåt.
- Vad fan ska det betyda? - Vadå?
Du tror inte att jag har råd med det här penisimplantatet på hjul,
så du är färdig med mig.
- Det sa jag aldrig. - Det behövdes inte.
Killar har känslor.
Den här vill jag provköra.
- Jag hämtar nycklarna. - Tack.
Jag älskar LA.
- Vad tycker du? - Den är väldigt ren.
Är det allt? Det här är en av världens bästa bilar.
Jag är ingen bilälskare, mer en från-A-till-B-typ.
Men om jag fick öka takten en aning
kanske jag skulle förälska mig i den.
Lägg på innan jag trycker upp telefonhelvetet i arslet på dig!
Hörru, polarn.
- Skämtar du? - Nej då. Skäms på dig.
- Lägg dig inte i. - Kom igen, sån vill du inte vara.
Se på henne. Hon är perfekt, urläcker. Rena fyrverkeriet.
Du kan aldrig få bättre, men det kan hon. Hänger du med?
Säg mig en sak.
Vad måste jag göra för att få in dig i bilen?
Låt oss prata om tilläggen.
- Jag gillar BMW:n också. - Den är bättre.
Den är rymlig.
Den är i läder! Läder!
Hej.
Gumman, din pappa är här.
- Hej. - Vad fan är det där?
Ignorera den.
Det är svårt. Den glänser väldigt.
Det där, då? Har du...?
- Vad tycker du? - Nej...
Har du nån kritik? Är livet detsamma?
- Nej... - Ska jag närma mig
så att du lättare kan smeka mitt ego?
- Vill du kulla mig för att jag är ett geni? - Jag har inte haft andrum.
- Jag är ledsen. - Var inte det. Alltså...
Jag trodde att du skulle vara mer nyfiken än så.
Det är jag. Jag är nyfiken.
- Men jag är också... - Kåt?
Vadå? Som du? 23 timmar om dan som en brunstig älg? Nej.
Billdon råmar och du är inte redo.
Det säger en hel del.
Du borde läsa mer.
Den är till och med mer fallisk än förra bilen.
Gillar du den?
Jag föredrog den gamla. Den hade karaktär.
- Och en funkig luft. - Ja.
- Vart ska vi? - Det är en överraskning.
Jag föreslår att du kokar ditt specialte,
sätter dig tillrätta i en ryggfientlig modern möbel
och myser med dig favoritförfattare.
Martin Amis, Virginia Woolf eller Charles Bukowski?
De är simpla efterapningar.
Vad jag vill?
Vad du vill.
Möjligheterna är oändliga.
Välj nåt klassiskt och tidlöst,
nåt som ser ut som om Keith Richards har kräkts på den,
nåt som skulle få Jon Bon Jovi
att darra i sina syratvättade jeans.
Den där?
Den blåa? Ja.
- Hörru, är Dave inne? - Nej, han är på semester.
- Behöver du hjälp? - Han är en gammal vän.
Jag hade hoppats på lite kontanter.
Sjutton också.
Kom, sötnos.
- Fader? - Avkomma?
Det där var en fin gitarr.
Ja, men ibland är det bäst att inte blanda sig i andras affärer.
Intressant, med tanke på att du är den mest påträngande man jag känner.
- ..parken eller nåt. - Ursäkta mig.
- Se på gungorna... - Ursäkta mig.
Vilken fin fiol du har där.
- Jag vet. - Hur mycket vill du ha för den?
- Den är värd en hel del. - Det tror jag säkert.
Jag kan sälja den på eBay för över tio tusen.
Hur mycket vill du ha för den?
- En tusing. - Du sa ju minst tio tusen?
Ja...men är man tvungen så.
Jag fattar.
Vad sägs om 13,5?
Lägg av. Jävlas inte.
Nej då. Det fattas ett par hundra.
Om jag får adressen kan jag skicka en check.
Det är lugnt. Ta hand om den bara.
- Tack. - Tack.
Madam, ert verktyg.
Du är en bra dotter.
- Mitt hår. - Förlåt. Kom.
Jag har nåt att bekänna.
- Jaså? - Det du sa tidigare
om att du inte ville att Becca skulle spela på bröllopet,
det gjorde mig upprörd.
Förlåt. Jag menade egentligen inget.
Jag vill inte att vårt bröllop ska bli till nåt skämt.
Jag vill inte ha nån vuxentillställning
som är stel och tråkig.
Jag vill att det blir kul och tokigt
och ett minne för livet.
Jag förstår.
Becca kanske kan lära sig lite... Van Morrison.
Inget får denne man att gråta
som Brown Eyed Girl.
Det är defintivt en kompromiss.
Jag har nåt annat att berätta.
Vänta lite.
- Hej, Bill. - Pappa, tack.
- Hej. - Hej.
- Vad är det här? - Det är Hanks nya bok.
Har har skrivit en ny bok? Knulla mig baklänges!
- Ursäkta. Får jag läsa den? - Nej.
Det passar sig nog inte.
Är den bra?
- Jag har inte läst den än. - Varför inte?
Vad är det här?
Herregud. Hur visste du...
Du sa ju
att du tyckte så mycket om utsikten från ditt studentrum.
Så jag övertalade några trevliga NYU-studenter
att låta mig ta en bild från deras rum,
som en gång i tiden varit ditt rum.
Du är så underbar.
Jag försöker.
Vad var det du ville berätta?
Det var inget. Nej, inget. Kom hit.
Marce! Hallå!
Marce! Marce!
Kom ner med din ljuva lilla hårlösa bakdel!
Här ska det firas!
Jag trodde att du skulle ut och äta.
Ja, men jag drog mig ur i sista stund.
Jag ville vara med dig.
Varför?
Behöver man en anledning för att vara med frun?
Nej... Vad är det som ska firas?
Hank har skrivit nåt.
Gratulerar, Hank. Han är ju författare.
Det betyder mycket.
Gamle Hank har återvänt.
Eller så är det nye Hank.
Men idag kom han in på mitt kontor
med en enorm förlovningsring som han köpt åt Karen.
Va? Vad snackar du om?
Det som slog mig när jag såg den var hopp.
Hopp.
Det har varit åt helvete här, eller hur?
Det håller du väl med om?
Ända sen olyckan med bröstvårtan,
eller till och med före det.
Men nu inser jag att jag varit deprimerad.
Om Hank kan ta sig i kragen, så kan jag det också.
Och det tänker jag göra.
Bra för dig, Charlie.
Och så vill jag be om ursäkt.
För vadå?
För att jag lät oss sjunka så lågt
att vi trodde att vi behövde en trekant
för att komma på fötter igen.
Det behöver du inte be om ursäkt för.
Jo, för det är inte rätt.
Jag vill att du ska veta att du är allt jag behöver.
Du har rätt, Charlie.
Saker och ting har förändrats sen vårtskandalen.
Jag vill att vi hittar tillbaka till där vi befann oss förut.
Jag tror inte att det är möjligt.
Bra. Jag också.
Eller...vänta. Va? Tror du inte?
Nej, händelsen med din tutte
gjorde att det klarnade för mig.
Morgonen efter vår olycksdrabbade trekant
vaknade jag, och det enda jag vill göra vara att ringa Dani.
Jag vet inte om det gör mig till en jävla musätare,
men den där söta, lilla tokfan
får den här tjejen att vilja stoppa fingret i flatan.
Vad är det du säger?
Vad i helvete?
Vi tittade precis på Bound.
Du har rätt. Det är jävligt upphetsande.
Vilken filmsamling du har.
Och vilken fru.
- Du får sparken. - För sent, boss.
Det var ändå dags för mig att gå vidare.
Jag kanske själv blir agent en dag.
Jag vet allt.
Jag vet att ni hade S&M och lätt B&D.
Jag är inte arg. Bara lite ledsen.
Och sexuellt pånyttfödd.
Vi borde gå ut och knulla alla de som vi aldrig har knullat.
Ge järnet och släpp kukarna lösa!
Carpe den förbannade diem, baby!
Tänk om jag inte vill...
ge järnet och släppa kuken lös?
Vad är det där?
Gitarren som du fick av Bill, då?
Den här är speciell. Tidlös. En klassiker.
Det ser ut som om Keith Richards spydde på den på 70-talet.
På 70-talet.
Tack, pappa.
Varsågod. Gå och öva nu.
Riktigt högljutt så att du irriterar grannarna och Bill.
Jag har nåt att prata med din mamma om.
Hallå?
Jag kände precis en ilning längs pungen.
Vänta lite. Jag måste förbereda mig.
Jag med.
Precis som på den gamla goda tiden.
Säg som det är. Jag vill höra allt.
Kör på.
Ut med det bara.
Den brutala sanningen.
- Jag kan inte. - Du älskar ju att kritisera mig.
Är det inte lika kul när man har tillåtelse?
Se på mig.
Du har inte läst den.
Du har för fan inte läst den.
Jag kan inte, Hank.
Varför inte?
För att...jag inte kan gå tillbaka.
Det delen av mitt liv är över nu.
En massa saker som jag vill säga snurrar runt i skallen på mig,
men bara en av dem kommer fram.
Och det är...
- Fan, vi hade ju sex, Karen. - Kan du inte hålla käft?
Det blir inte mindre sant om jag håller käften.
Det var en engångsgrej.
Det är överspelat. Men jag ångrar det inte.
Varför skulle du det? Du kom ju tre gånger.
- Tyst! Nu ångrar jag det. - Två, en och en halv...
- Nu ångrar jag det. - Den andra tog förstås längre tid.
Det är fantastiskt att du har skrivit nåt.
Jag är väldigt stolt över dig.
Jag är så glad att ditt liv äntligen har tagit en ny vändning.
Det är här och det är toppen.
Men du måste göra det på egen hand.
Tänk om jag inte vill det?
Tänk om jag vill gå tillbaka och göra om allt igen?
Men den här gången...
utan att göra några misstag.
Vi kan göra det hela bättre, Karen.
Göra det på rätt sätt.
Med smycken.
Hank...
Jag älskar dig inte längre.
Jag älskar Bill och ska gifta mig med honom.
Det måste du bara respektera.
Jag är ett svin.
Jag är ett satans svin.
Hejsan.
Vet du hur man kommer till 405 härifrån?
- Till fots? - Ja.
Man kan gå mot Lincoln.
- Hoppa ur bilen, din jävel! - Ut ur bilen!
- Vänta. - Ut ur bilen!
Hoppa ut! Ut, för fan!
- Helvete! - Hoppa in! Kom igen.
- Ge... - Håll käften!