Detta har hänt:
Du har alltså pantsatt allt? Är det så?
Jag måste bekänna. Det en en del av behandlingen.
Jag är Knullbergets konung!
Jag kan köra i flera dagar!
Säg efter mig.
- Jag ska aldrig... - Jag ska aldrig...
..knulla Mia igen.
Nej, det är inte sant!
Du är ett arsel!
- Vi har ju inte ens dejtat. - Jag är för gammal.
Du dejtar barn.
Vad i helvete?
Jag tyckte att jag såg grönt ljus.
Jag arbetar för Lew Ashby.
Det står bara "Hoppa in i bilen".
Du är tillbaka till klockan elva.
Precis lagom.
- Han är ett odjur. - Men han kysser bra.
Jag måste avstå från detta frestande erbjudande.
Avvisad.
Jag var på dejt med en vacker kvinna
och jag hade inte sex med henne.
- Varför tittar du så där på mig? - Hur då?
Som om du vill ha en belöning.
Det där var väldigt belönande.
Vad är det där?
- Det... - En knöl eller nåt.
Det är min ljumske.
Vad betyder det?
- Just det. - Just det?
Jag förstår vad du menar. Du har en stor knöl där.
Den är grotesk.
- Cancer? - Inte nödvändigtvis.
Vad fan är det?
En väldigt ilsken och svullen lymfknuta.
Därnere?
Jag har sagt att det förmodligen inte är nåt.
Inte nödvändigtvis.
Vad jobbar du på nuförtiden?
Vad jag jobbar på?
På att klura ut vad den förbannade knölen i grenen är.
- Det jobbar jag på. - Vi gör biopsi på den rackaren.
Vi gör det nu på en gång.
Gärna, men jag har en mängd viktiga möten, så...
- Jag är upptagen. Jag måste gå. - Du ska göra det här nu.
Kom igen. Det blir kul. Det gör inte alls ont.
Det är inte sant. Det kommer att göra ont som fan.
- Det går fort, va? - På det stora hela?
Visst. Det är över på ett kick.
Vänta lite. Hinner jag ta nåt att dricka?
Kan du skicka nån till Gil Turner's för att köpa en flaska?
Till dig? Visst.
Kurt Cobains kropp hittades i ett rum ovanför garaget
till hans fashionabla Lake Washington Boulevard...
Vad är det? Är du okej?
Kurt Cobain...
Han är död.
Va? Vad har hänt?
Självmord.
- För jävligt tråkigt. - Ja.
Och jag är gravid.
Det är positivt.
- Hur då? - Jag är med barn.
Vad är det som är positivt med det? Här, ta en till.
Titta här. Kissa på den.
Vi har avverkat tre. Jag har slut på kiss.
Fyll på med lite vatten och kissa här.
- Jag är gravid. - Jag är tveksam.
Det här händer verkligen. Helvete.
Du är på smällen, va?
Jaha.
Vad gör vi nu?
Det är okej.
Jag tar hand om det, så...
Vi tar hand om det.
Är det så? Har vi bestämt oss?
Bra. Ja.
Smart drag, kvinna. Nu är det fullkomligt omöjligt för mig
att ge dig rätt svar.
Nej. Herregud, vi känner ju knappt varann.
Du har en flickvän.
Det är en lös förbindelse.
De där slanka modellerna är bra på så sättet.
Och du har en pojkvän.
Låt oss inte glömma den lilla detaljen.
Jag har en pojkvän på turné som jag aldrig träffar,
en pojkvän som jag tänker alltmer sällan på.
Okej, hörru...
Jag vill inte vara okänslig,
men är vi helt säkra på att jag är den skyldiga?
Japp. Vi verkar ganska säkra. Okej.
Det är förmodligen ingenting.
Men vad kan det vara?
Svårt att säga.
Du kan ha en svår infektion nånstans.
Det låter hanterbart.
Absolut. Den kan troligen slås ut med antibiotika.
Toppen. Vad mer?
Det kan vara en sexuellt överförbar sjukdom.
- Det tror jag inte. - Jaså?
Vad mer?
Nej, låt oss prata vidare om det. Jag vill veta mer.
Syfilis håller på att bli allt vanligare.
- Syfilis. - Syfilis?
Hörde du? Vad trevligt.
Vi behöver inte anta att det är det. Det kan vara cancer.
- Kanske. - Hellre det än syfilis.
Vad är det med dig, kvinna? Vill du hellre att jag har cancer?
Vi måste diskutera alternativen.
Jag har inga flygblad eller nåt på mig,
men du verkar vara en intensivt liberal tjej som är för rätten till abort.
Jag? Gud, nej. Jag är ultrakonservativ.
Jag är för NRA, mot abort, och allt det där...
- Jaså? - Ja.
Det minskar drastiskt våra alternativ. Låt oss fundera på det ett tag.
Allvarligt, jag har varit mer eller mindre emot abort
under hela mitt liv, och det känns rätt bra, fattar du?
Ja, jag fattar.
Men vill du verkligen...
ha barn nu?
Nej, egentligen inte. Men det vill väl du?
Nej. Gud. Jag är ju själv ett barn.
Ett tämligen stort barn,
men när barn får barn
blir det inte bra för någon. Särskilt inte för mig.
Visst. Det skulle verkligen sätta käppar i hjulet
för din förmåga att dricka och bli påsatt varje kväll.
Oroa dig inte för det. Jag kan ha flera järn i elden.
Bra att veta.
Förlåt att jag gjorde dig på smällen.
Det är ju nästan oförskämt.
Du är vänlig nog att ge mig tillträde
till dina mest intima delar, och vad gör jag?
Jag pollinerar skiten.
Jag önskar att nån av oss hade insisterat på gummi.
Det gjorde en av oss.
- Inte den här. - Den här.
Okej, vi struntar i Rashômon-effekten.
Om jag... Okej. Jag kanske inte insisterade tillräckligt.
Tack.
Jag lägger ner åtalet.
- Underbart. Se bara. - Jag skjuter dig istället.
Vi kommer väldigt bra överens för att nästan vara främlingar.
Nu, ja. Men om tio år
är jag bara ytterligare en kvinna som du har tröttnat på att knulla.
Om tio år
kan du mycket väl vara mitt livs kärlek.
Vad gör du?
- Han sa ju idag. - Han sa "kanske idag".
Idag är idag.
Hank. Sluta. Det ordnar sig.
Det vet du inte.
Jo, för vad som än händer kommer vi att ta oss igenom det här.
Jag ska hjälpa dig.
Men problemet är inte ditt.
Vi är inte ens tillsammans just nu.
Jag hade glömt vilken överdrama- tiserande hypokondriker du kan vara.
Du har inte nyss gjort biopsi på din kuk.
Nej, för jag har ingen kuk.
- Tack gode Gud för det. - Det var inte din kuk.
Men jag betraktar hela det här området som min kuk.
Från knäna till bröstvårtorna är kuk.
Han sa att det troligen bara var en svullen lymfknuta, eller hur?
Det kan vara cancer.
- Det kan vara syfilis. - Visst fan. Ja.
Jag kan bli en blind kuklös tiggare som drar runt på vägarna.
Stanna och hälsa nån gång.
- Se vem som är här. - Hej, gumman.
Mår du bra?
Javisst. Hurså?
För att du är här. Du har sovit över.
Det kan betyda att ni ska bli ihop igen.
Eller att nåt är på tok.
Nån borde samla mod och berätta vad som pågår.
Vi ska inte bli ihop igen.
Och allt är bara bra.
Lögnare!
Allvarligt.
Hur vill du göra?
Är det helt upp till mig?
Ja, på sätt och vis.
Jag tänker bara ta det som det kommer.
Jag vill egentligen inte ha barn nu, och...
att döma av den där enorma sucken...
så vill inte du heller det. Så får det bli.
Vi kan inte träffas mer.
Vi kan inte inleda ett förhållande så här. Vi är båda otrogna.
Det suger. Jag vill inte göra det.
Du får sköta ditt skit, så sköter jag mitt.
Om du sen skulle vilja ringa, så får du göra det.
Så funkar det inte i stora vida världen.
Folk tenderar att förlora varann.
Om det händer så var vi inte menade för varann.
Kan du sluta surfa nätet efter en diagnos?
Aldrig. Nu vet jag tveklöst vad jag har.
Vadå?
Jag har uppenbarligen böldpest.
Vet du vad? Jag har botemedlet.
Jag ska erbjuda dig en tjänst.
Ett barmhärtighetsknull för ett cancerhot?
- Jag står över. - Va?
- Ja. - Gör du?
Jag vill inte förolämpa dig, men...
Det är lugnt. Jag kan ta det.
Jag ska hoppa i duschen.
Får jag fråga en sak innan du går?
Jag erbjuder sex, men du vill hellre prata?
Har jordklotet snurrat av sin axel?
Det där du sa häromdagen.
- Vadå? - Om Ashby.
- Vad menar du? - Vad menar du?
Du sa att han kysste bra,
vilket lät som ett skämt samtidigt som det inte gjorde det.
Det var ett skämt samtidigt som det inte var det.
Han kysste mig verkligen.
- Vilket jävla svin. - Nej, inget svin. Han är ett barn.
Han vill ha det han vill ha,
och han förstår inte om han blir nekad.
Han liknar faktiskt nån jag känner.
Du borde känna stor empati.
Du besvarade inte min fråga.
Hur löd den?
Har jag nåt att oroa mig för? Är det nåt på gång?
Lägg av.
Har du inte tillräckligt att oroa dig för?
Kan du sluta besvara mina frågor med en fråga?
Sluta ställa frågor, då. Du sa det själv.
Vi är inte tillsammans just nu.
Jag är inte skyldig dig en förklaring.
Kom igen, polarn. Alla får en skrämselattack eller två i livet.
Minns du den där knöliga hudfliken som de tog bort
från mitt skrotum den där gången?
- Det roade dig oändligt mycket. - Hudflikar är lustiga av naturen.
Ja, och vidriga.
Det är Runkle-familjens förbannelse. Grymt många hudflikar.
Ni får mig att vilja dö.
Jag väntade otåligt på det där telefonsamtalet i flera dagar.
När jag väntade på resultatet.
Marcy tvingades örfila lite vett i skallen på mig.
Du kommer att klara dig.
Så säger alla: "Du klarar dig".
Men tänk om telefonen ringer och det inte är sant.
Ja, det är ju möjligt.
Se det från den ljusa sidan.
Den där tjejen tycks våldta dig med ögonen.
Vem bryr sig?
Fattar du hur mycket tid jag har slösat bort på det där?
Jag hade kunnat använt den till att hänga med min dotter.
- Du är en fantastisk far. - Nej! Jag är bara far, inte fantastisk.
En fantastisk far är nån som offrar allt för familjen
och lämnar sin självdestruktiva dynga vid dörren.
Du har ett starkt självförakt idag, min vän.
Jag är som min far. Varenda kvinna jag har träffat
har jag förälskat mig i under tio minuter eller tio år.
Men den kvinnan som tog chansen med mig,
som tog en enorm risk för att få vara med mig?
Vad gjorde jag? Jag sjabblade bort det.
Du gav det en chans.
- Gjorde jag? - Ja.
Gjorde jag mitt absolut bästa
eller ville jag bara ha nån som jag inte kunde få?
Överträffar jakten fångsten?
Och annat klichéartat maskulint skitsnack.
Det finns inget absolut bästa.
Jag är avundsjuk på ditt förhållande med Marce.
Det är oförstörbart. Ett teflon-äktenskap.
Kanske det. Det betyder inte att jag inte vill annat.
Men du vet vad du har.
Jag vet inte. Om jag konfronteras med min egen dödlighet
kanske jag hellre vill vara nån annanstans.
Kanske med Daisy.
Det är bara nyhetens djävulska behag. En illusion.
Det är en ny fitta som talar till dig.
Tänk om det inte är det, då?
Runkle, passa dig jävligt noga,
annars tar jag din balle, komplett med hudflikar.
- Doktorn? - Nej.
Det är Ashby. Åt helvete med honom.
Kära Karen: Om du läser det här...
Ska jag låta vattnet stå på?
Det finns lite varmvatten kvar.
Ja, okej!
Hej, min sköna.
Vad är det med Moody? Jag har inte sett honom på länge.
Han varken svarar eller ringer tillbaka. Är han okej?
Ja. Ja, han...
Nej. Han har en del på gång.
Kan jag hjälpa till?
Nej. Han vill faktiskt veta
vad som pågår mellan oss...
- Jaså? - Ja.
Vad pågår mellan oss?
Jag sa att du kysste bra, och det var lite korkat.
Det var ju uppviglande.
- Och samtidigt sant. - Det vet jag inte.
Nej, han... Det gjorde honom förbannad.
- Jaså, minsann? - Ja.
Jag var ihop med en kille när jag träffade Hank,
och han påminner mig om dig.
- Jaså? - Ja.
- Hur var han? - Okomplicerad.
Lite efterbliven?
Ja.
Nej. Han var okomplicerad på ett bra sätt.
Han älskade musik och log ofta.
Sluta. Det var som om han kände till hemligheten.
- Och det är? - Kanske...
Att göra det man älskar till sitt liv.
- Ska vi kyssas? - Nej.
Är du tokig? Minns du ingenting?
Din jävel!
Nej, Hank!
Hank, lägg av!
Sluta!
Fan också!
Okej! Okej!
Okej. Jag ger mig.
Ditt svin!
Vad sysslar du med?
Lägg av. Du beter dig som ett barn.
Moody!
Hank!
Låt honom vara!
Hank Moody, dr Reiss här. Ring mig på mottagningen.
Hallå! Hallå!
Helvete!
Fred.
Bra, Marce. Ja, jag godtar ursäkten.
Jag är en förespråkare för de tolv stegen.
Jag älskar dem, får inte nog av dem.
Jag önskar att de var fler.
Det låter toppen.
Jag längtar efter dig.
Jag älskar dig också. Hej då.
Hej.
Hej på dig själv.
- Jag anade att du var här. - Du kunde ha ringt.
Jag ville inte ta det här på telefon.
Jag har hittat ett ställe.
Så du flyttar ut?
Det är ett fint ställe.
Det är en enrummare i Santa Monica.
Det är nära havet och nära till yogan.
Jag vill också berätta en annan sak.
Förhoppningsvis blir du inte arg.
Jag vill inte fortsätta med porr.
Jag tänker nog sluta.
Ska du?
Men du är så bra på det.
Jag vet inte. Vaginatown var nåt speciellt.
Allt det här har varit speciellt.
Om jag inte får vara med dig, Charlie...
så vill jag att sista personen som jag hade sex med på film ska vara du.
Det var nog det raraste nån nånsin har sagt till mig.
Men samtidigt vidrigt för dig.
Vad ska du göra?
Ta vikariat, jobba som servitris...
Jag tänker ta teaterlektioner. Kanske lite improvisation.
Jag vet att det kommer att bli motigt.
Ja, med all fisting och det.
- Precis. - Ja.
Men det är det värt, för jag vill det verkligen.
Jag kan fortsätta som din manager, om du vill.
Är du säker på att det är nån bra idé?
Nej.
Men tanken på att aldrig få se dig igen
låter som en mycket hemskare tanke.
Jag kanske kan få se din lägenhet nån gång.
Gärna.
Jag kanske kan få se den nu.
Ännu hellre.
- Jag beklagar kuken. - Det är inte min kuk.
Du skulle ha berättat om det.
Jag är utbildad sjukvårdare. Jag kunde ha hjälpt.
Jaså? Hur då?
Jag vet inte. Jag kunde ha känt på den, lugnat dig lite.
Kanske nästa gång.
Förlåt att jag kysste din kvinna.
Förlåt att jag kysste din.
Din jävel. Penetrerade du?
Om jag gick in? Nej.
Vänner knullar inte varandras själsfränder.
Amen, tamejfan.
Uppför dig.
- Ledsen för röran. - Det gör inget.
Hank, du är min bästa vän.
Jag skulle aldrig knulla nån för att hämnas på dig.
Jag vet. Du knullar bara nån om du verkligen vill det.
Det är det som skrämmer mig.
Vad vill du egentligen? Hur vill du att det här ska sluta?
Jag vill fortsätta så här under tiden vi har kvar.
Inte med städningen.
Det här.
Är det inte vad vi har hållit på med?
Jag vet inte. Vi har pratat om det i oändlighet
och radat upp alla skäl till varför det är omöjligt.
Men tänk om alla de skälen helt magiskt försvann?
Det är det som är problemet. Det gör de aldrig.
Vad skulle du göra om du bara hade en månad kvar?
- Hur skulle du tillbringa den? - Med Becca.
Ingen Hank?
Kommer inte jag med i bilden? Ingen Hank?
Kanske några dagar.
Okej, men för min del...
så vill jag ha dig med på slutet.
Jag vill att de där ögonen är det sista jag ser.
- Vet du vad som är speciellt med Lew? - Nej.
Han gjorde ett val. Han valde konsten.
Det gjorde han till sitt liv.
Och det är inget fel med det.
Men du...
Du har inte lyckats klura ut vem du egentligen vill vara.
Det är din obeslutsamhet som paralyserar dig och sårar oss.
Jag känner av din rastlöshet.
I en stund som den här vill du ha mig, oss.
Men sen passerar stunden och du blir som en vålnad.
För 14 år sen räckte det gott med "Jag älskar dig".
Det var nästintill revolutionärt.
Men nu... Jag vet inte. Nu är det bara ord.
Jag vet att du menar dem, men...
Men jag vet inte vad de betyder för dig.
Vill du bli räddad?
Hallå?
Hej, dr Reiss. Hur är det?
Okej. Jaha. Ja...
Tack.
- Vadå? - Du hade rätt.
- Vadå? - Syfilis.
- Skitsnack. - Den är godartad.
Du vet...
Allt jag behöver är antibiotika, och sen...
- blir jag frisk. - Fantastiskt. Du är okej.
För tillfället.
- Vill du ge mig det där... - Nej.
- ..barmhärtighetsknullet? - Nej. Det är för sent.
Då var det väl allt.
Jag antar det. Ja.
- Får jag ringa dig? - Nej.
Jag vill helst inte det.
Men du ringer väl mig och...
berättar hur du mår?
Ja. Jag ringer dig.
Nej, det gör du inte.
Jag fattar.
Det var...
Det var...hemskt trevligt att uppleva
denna högst ovälkomna milstolpe med dig.
Ja. Detsamma.
Gå inte vilse i världen nu.
Hank!
Jag tänkte kolla in den där vakan för Kurt Cobain.
Du kanske vill hänga med?
- Cobain-vakan? - Ja.
Jag har en annan vaka som jag...
Nej, allvarligt talat.
- Har du? - Ja.
Du kanske inte visste det om mig, men jag älskar vakor.
Jag anade det.
Kära Karen: Om du läser det här
betyder det att jag var modig nog att posta det.
Bra jobbat.
Du känner mig inte så väl, men om jag får chansen
så tenderar jag att tjata i oändlighet om hur svårt det är för mig att skriva.
Men det här...
är det svåraste som jag nånsin tvingats skriva.
Det finns inget lätt sätt att säga det på, så jag säger det bara.
Jag har träffat nån. Det var en tillfällighet.
Jag var inte ute efter att göra det. Jag var inte på jakt.
Det var den perfekta stormen.
Hon sa en sak. Jag sa en annan.
Plötsligt ville jag tillbringa resten av livet
mitt i det samtalet.
Nu har jag en känsla i maggropen.
Hon kanske är den rätta.
Hon är fullkomligt galen
på ett sätt som får mig att le. I högsta grad neurotisk.
Hon kräver mycket underhåll.
Hon är du, Karen.
Det är den goda nyheten.
Den dåliga nyheten är att jag inte vet hur jag ska vara med dig just nu.
Och det skrämmer skiten ur mig.
För om jag inte är med dig nu
har jag en känsla av att vi kommer att förlora varann.
Världen är så stor och full av irrgångar,
och folk har en förmåga att blinka
och missa ögonblicket...
ögonblicket som kunde ha förändrat allt.
Jag vet inte vad som pågår mellan oss.
Jag kan inte säga varför du skulle ödsla en chanstagning på nån som jag...
men, för tusan, du luktar så gott, som hemma.
Och du lagar utmärkt kaffe.
Det måste väl vara värt nåt?
Ring mig.
Din otrogne Hank Moody.