Detta har hänt:
Det är ingen självbiografi.
Det är en redogörelse för vår sexuella relation,
skriven av mig som en satans roman.
Till och med jag är förvirrad, och jag stal fanstyget.
Jävlar i havet!
Du har alltså pantsatt allt? Är det så?
Jag måste bekänna. Det är en del av behandlingen.
Är du redo för "the time of you life"?
Jag är Knullbergets konung!
Jag vill inte fortsätta med porr.
Inte?
Om jag inte får vara med dig
så vill jag att den sista personen jag hade sex med på film ska vara du.
- Vem är du? - Damien.
Kalla mig "han som dödar dig om du rör min dotter".
- Hon är rätt otrolig. - Ja.
Hej, vi känner inte varann.
Hank Moody här, jag är författare.
Jag vill fråga en sak om Lew Ashby.
Ta pennan!
Jag hatar när det händer.
Du är ett arsel!
Men vi har ju inte ens dejtat.
Precis lagom.
Lew, det har varit grymt.
- Va? Ska vi ta i hand? - Ja.
Vad i helvete?
Livet är för jävligt trist utan att försöka.
Han ordnar enorma fester.
Jag har hört det.
Hedersgästen dyker aldrig upp.
Upp och hoppa...
blåbärssoppa.
Kom igen! Vakna! Ungarna måste till skolan.
Jisses, Mia.
Vad håller du på med?
Smekte du mig?
Jag vet inte. Känner du dig smekt?
Lite grann. Bort.
Det är alldeles för tidigt för dina påhitt.
Men inte för det här, vår recension i Times.
Jag tvingades gå till ett gubbtidningsstånd för att köpa den.
Varför finns det fortfarande såna?
Gubbar eller tidningsstånd?
- Vi läser den tillsammans. - Nej tack.
Jag vill inte höra skiten.
Det är klart att du vill.
Vet du hur länge sen det var sen du publicerade nåt?
Okej. Så här står det.
"Vid 17 års ålder har Mia Cross allt som de flesta tjejer önskar sig."
Sluta. Jag vill inte höra det. Vad gör du här egentligen?
Har inte Lew...talat allvar med dig?
Om hur speciell jag är och om hur vi ska förbli vänner?
Just det.
Ja. Och jag låtsades att jag blev ledsen.
Han låter mig ha min utgivningsfest här i eftermiddag.
Åh, herregud!
Herrejävlar!
"En märkvärdigt gripande myndighetsberättelse,
"skriven med en äldre författares självsäkerhet.
"Bokens egentliga ämne är i slutändan inte sex, utan ensamhet.
"Den är oförglömligt och hopplöst romantisk i ordets rätta bemärkelse."
Det är väl bra?
Dra mig baklänges i hundskit.
Behöver du nåt?
Säkert? Bra.
Det är nog din bästa recension nånsin.
Du hjälper inte.
Vad ska jag göra?
Laminera den så att du kan ha den i plånboken
resten av ditt livs dagar?
Har du sett din gamla assistent?
Hon kan dra åt helvete.
Alla kvinnor är inte såna.
Beräknande, ondskefulla,
villiga att gå över en man för att få vad de vill.
Jag har glömt. Brukade ni två hålla på med sånt?
Ta Daisy, till exempel.
Herregud, inte den skiten igen.
Jo, det igen.
När jag är med henne...
påminns jag om allt som är enkelt och fint i världen.
Hon svarar inte på dina samtal.
- Hon har för stor integritet för det. - Okej.
Hon vet att Marcy är hemma från rehab. Hon tycker att vi ska ta en paus.
Integritet. Det är en fin kvalitet hos en älskarinna.
Var försiktig.
Vadå, ska jag inte säga nåt dumt om henne
ifall vi kanske firar seder tillsammans nästa år?
Inte om jag får bestämma.
Du överger inte en kvinna som stöttat dig i vått och torrt i 20 år
så fort hon kommer ut ur rehab.
Nej, man väntar 90 dagar. Det har jag läst. Det är mer passande.
Jag vet.
Marce.
Stället ser så annorlunda ut i dagsljus. Inte lika hotfullt.
Vad tyckte du om läsningen?
Jag är uppriktigt sagt mållös.
Inte visste jag att det lilla stycket kunde skriva.
Förvånar det dig hur bra det var?
Jag har inte läst boken, utan bara hört den delen, så...
Alltså, bra men inte lysande?
Vi har en fråga.
Fråga på.
Enligt mamma är vi inte gamla nog att stanna på festen.
- Just det. - Vad tycker du?
Det är alltså en kuggfråga, något av en handgranat.
Jag skulle vilja träffa Lew Ashby.
Jaså? Ett tips: Ge honom inte en av dina demos.
Kom igen, mamma. Var är tilliten?
Låt oss leva lite.
Det ryktas att Roger Daltrey kan dyka upp.
Okej, ni får stanna en liten stund.
Ha så kul, ungar.
Länge leve rock 'n' roll.
Det var nog ett bra beslut.
Orubblig barnuppfostran.
Club soda med citron.
Men jag får väl dricka alkohol?
Du gör vad du måste göra.
Rädda människor behöver den kemiska förändringen.
Vad är jag rädd för?
Inte fan vet jag, men du slukar såna där
som den stressätare mamma Runkle fostrade dig till.
Där är Dani.
Jag måste prata med henne. Hon står på listan.
Nej. Inte en jävla chans.
Henne varken förlåter vi eller ber om förlåtelse.
Du bestämmer inte vilka jag får och inte får gottgöra.
Jo, det gör jag.
Vi, som familj, förlåter inte henne.
Allt det onda som har hänt oss startades av henne.
Hon är orsaken. Hon är Outbreak-apan.
Såg du om hon med räkrullarna gick hitåt?
Upp på övervåningen, allihop. Ni får ta droger däruppe.
För helvete, det finns ju barn här.
- Förflytta er upp. - Milda matilda.
Det råkar möjligtvis inte vara kokain?
Kokain, metamfetamin. Det här är nog heroin.
En del har riktiga problem.
Jag tvingdes låna på huset för att skicka henne till Passages.
Förstår du vad jag menar?
Säg till nästa gång. Jag har kontakter.
Jag kan ordna med lite rabatt.
Nästa gång?
Ja, det blir alltid en nästa gång.
Kämpa vidare med stegen, lilltjejen.
Här är nåt som David Crosby sa en gång.
Lite gräs innebär inte fusk.
Jag älskar mig själv djupt och innerligt.
Där är han ju. Sakta i backarna.
Se vem som är här. Annika Staley.
Från Rolling Stone. Hejsan.
Trevligt att träffas igen.
Hur är det med tåkrampen?
Annika har en intressant teori
vad gäller boken.
Litterär teori? Inte för mig, tack.
Jag sa bara att när jag läste om boken
blev det helt uppenbart för mig
att den är full av dina fingeravtryck.
Mina fingeravtryck? Rent stilmässigt, ja.
Lägg av. Hon har en mycket mer ledig stil än du.
Jag menar du själv.
Din personlighet, dina egenheter, din humor.
- Kom igen. Visst är det du? - Ursäkta?
Killen i boken.
Som självbiografi måste den ha baserats på en riktig person.
Det behöver inte vara fallet numera.
Alla de som säljer sina romaner som sannberättelser
bara för att ingen intresserar sig för skönlitteratur längre.
- Det fascinerar mig. - Det är urtråkigt.
- Inte för mig. - Men en sexig äldre man
som förför en tonårstjej
utan att veta att hon är tonåring...
Nej.
Handlar den om det? Jag måste skaffa ett ex.
Kom igen. Erkänn.
Ni har uppenbarligen haft nån sorts förbindelse.
Annika, du jobbar lite väl hårt ikväll.
Ska vi inte gå och träffa Zakk Wylde?
Vem är det?
Ursäkta. Jag måste slänga ut den här bruden.
Vad fan håller du på med?
Tycker du att det är lustigt?
Än sen om hon skriver några rader om oss?
Du lär inte tvingas åka till Frankrike och bo med Roman Polanski.
Det blir bara en sån där hypotetisk
"gissa vilken bedagad romanförfattare?"-grej.
Jag tror inte att Karen kommer att se det så.
Hon kommer över det. Tids nog.
Det vore bra publicitet för din bok om Ashby.
Alla som skriver svettas inte blod för publicitetens skull.
Du måste ta Annika ur den här villfarelsen.
Hon tror vad hon vill. Det är ditt eget jävla fel.
Du skulle inte ha gett henne en sån överväldigande orgasm.
Det handlar alltså om det?
Att jag aldrig ringde? Att det inte blev nån repris?
Nej. Men det var den som gjorde att hon förstod.
Hon sa att knullet i verkligheten liknade knullet i boken.
- Va? - Bortsett från smällen, förstås.
Du borde nog hitta på nya tricks i sängen.
Ursäkta mig, nu tänker jag roa mig på mitt party.
Jag har nog kommit över det där med äldre män.
Ända sen jag började meditera... Säg inget!
Herregud.
Jag är mer medveten om känslorna hos människorna omkring mig.
Jag är inte lika ego-fokuserad.
Du låter...
Det är jättebra, vännen.
Det är väl ett framsteg?
Det var därför du var där.
Har Hank sagt nåt till dig
om att Charlie höll på med nåt konstigt medan jag var borta?
Nej. Vadå?
Han stressäter
och han tigger inte om sex.
Tack och lov för det, eller hur?
Han verkar rastlös.
Du själv, då?
Jag har en inre frid. Jag ser vad som är viktigt.
Genom att vara lojal och trogen Charlie
attraherar jag samma skit tillbaka.
Det är så universum funkar.
Jag är väldigt stolt över dig.
- Gillar du det? - Ja.
- Kom igen. - Det är framsteg.
Inte ditåt. Kom.
Vadå? Finns det droger där?
Jag är stark. Jag klarar det.
Jag är inte stark. Kom, vi går.
- Det är bara Lew Ashby. - Ja.
Jag vill inte underblåsa elden.
Va? Brinner han för dig?
Fan, jag har missat en del.
Nej då.
Han är som ett småbarn.
Om han ser nåt som blänker så vill han ha det.
Du blänker.
Det är klart att han vill.
- Herregud. - Vadå?
Åh, herregud!
- Titta! - Vadå?
Jag har försökt att lämna dem ifred. Damien och Becca.
- Var? - Där!
Alla är inte lika abnormt långa!
Ser du nu? Visst är det rart? Eller hur?
- Inte särskilt rart. - Varför inte?
Är inte det där Becca?
- Det är det nog. - Herregud. Ta det här.
Bec! Kom.
Nej. Åh, gud.
Jag är den bästa som jag kan vara.
Jag har inga svar kvar. Marcy kanske har rätt.
Vi kanske ska ge efter för nån högre makt,
för att få klarhet och kunna släppa taget.
I helvete heller. Du låter som Julian.
Julian kanske inte har helt fel.
Killen får fler brudar än du och jag.
Än du och jag?
Vem knullar du förutom din fru och en porrstjärna?
Gör det nåt om jag slår mig ner?
- Ja. - Nej. Sätt dig.
Du har alltid haft en unik förmåga
att kunna prata förstånd med denne man.
Det gör jag gärna.
Vilken besvärande situation har han nu försatt sig i?
Den nya porrkarriären tycks inte räcka för honom.
Han ska även gifta sig med porrstjärnan och rädda henne ur fördärvet.
Han har uppenbarligen inte sett Star 80.
Marcy, då?
- Vad är det med henne? - Vad säger ni?
De två personer i det här samtalet som aldrig har varit gifta
kanske borde hålla käften
och inte döma den som har det.
Vad säger du om det här - Marcy kanske inte är problemet?
Det har jag aldrig påstått.
"Min förbannade kokainmissbrukande fru",
har jag hört dig säga upprepade gånger.
Du verkar har färdats en lång väg
för att komma tillbaka dit där du befann dig för nio månader sen,
trälbunden till en mycket yngre kvinna
som låter dig tro att du har full kontroll.
Som universums gunstig herre, om du så vill.
Eller i hans fall - brunstig herre, om du så vill.
Vem vet?
Det kanske är ditt öde, Charlie Runkle.
Du kanske är skapt för att dominera.
Åh nej.
I så fall råder jag dig att bejaka det,
var den du är, var ett stolt missfoster.
Intressant.
Becca, kom igen nu. Låt mig komma in.
Vad i helvete? Bara de inte tar kokain därinne.
- Ursäkta. - Det är Becca.
Är hon okej?
Hon såg sin skithög till pojkvän
hångla med en annan tjej.
Becca. Det är Lew Ashby.
Ja, det hjälper säkert.
Becca, jag vet att det känns skitjobbigt just nu...
jättejobbigt...
Men om två veckor spelar Slipknot på the Forum.
Om du öppnar dörren och släpper in din mamma
får du komma in backstage.
Du får vara med på ljudkollen.
Vet du vad?
Det var rart, men min dotter är omutbar.
Inte du.
Han.
Okej.
Jag ber om ursäkt.
Hon går igenom nåt jobbigt...
Jag har nyligen blivit varse
att man inte kan lita på män.
Det är så sant som det är sagt.
Kan du försäkra mig om
att du infriar ditt extravaganta löfte?
Kan du försäkra mig om
att du släpper in din mor i badrummet?
Nej.
Då tvingas vi helt enkelt lita på varandra.
Du...
Det kommer att dröja 15 år
innan snubben inser vad han gått miste om.
Han går miste om en hel del,
för du är kanon.
Men om du inte vill vänta så länge
kan jag be Lemmy från Motorhead skära hans kinder med ett rakblad.
Det är helt upp till dig.
Okej?
Skaka av dig det, gumman.
Din tur.
- Tack. - Ingen orsak.
Hej, där.
Vad sa han?
Jag skvallrar inte.
Kom hit.
Jag är väl tidernas största idiot.
Inte ens nästan.
Man blir ingen idiot bara för att man litar på nån.
Det är ett stort steg.
In i en tegelmur.
Det är därför det gör så ont.
Det enda du kan göra är att låta det göra ont.
Titta vem jag hittade!
Daisy.
- Hej, vännen. - Detta är alltså Daisy.
Ja. Daisy, Hank.
Hank, Daisy.
Där ser ni. Alla samlas hos Lew Ashby.
Har du sett hela huset, alla vinklar och vrår?
Jag kan ge en guidad tur.
Nej. Du ska inte få gömma undan henne.
Jag har precis hittat henne.
- Vad har hänt sen sist? - Inte mycket.
Bara samma gamla visa.
Nästa guidade tur avgår om 30 sekun- der. Kom, vi kan prata om ditt jobb.
Jag är själv inget stort fan av porr,
men under utvecklingsåren var jag naturligtvis det.
Daisy, har du kommit helt ensam?
Nej, hon kom med Ronny.
Vart fan tog han vägen?
- Ronny! - Ronny.
Jag är inte med Ronny. Han skulle komma hit
och jag ville hänga på, tänkte att ni kanske skulle vara här.
Lew Ashbys fester är ju välkända.
Ronny!
Hallå! Jag visste väl att ni skulle vara här.
Runkle, hur är det?
Hank Moody, Ronny Praeger,
Vaginatowns begåvade upphovsman.
En ära. Jag är ett stort fan.
Vad kommer härnäst - A Kukwork Orange,
eller kanske 2069: Ett Knulläventyr?
Det är inte helt jävla tokigt.
Vi har pratat om det, eller hur, stumpan?
- Vi bestämde oss för Network. - Network.
Nej. Vad pratar du om? Daisy?
Har hon inte berättat att hon ska sluta med porr?
Ska du?
Daisy är här, och porr är härborta.
Jag funderar på det.
- Nej. - Jo.
Vilken jävla idiotagent gav dig det rådet?
Ruggigt dåligt råd!
När man har sånt prima kvalitetskött att leka med
vill man inte gärna lägga det på hyllan.
Kan du sluta med det där?
Beslutet är fattat. Daisy vill inte göra mer porr.
Du kanske borde ta bort labbarna
och ge henne lite andrum.
Vad fan bryr du dig om var hans labbar är?
Man ska inte hantera en tjej så mot hennes vilja.
- Det gör inget. - Va?
Gör det inget om han rör dig och om du dejtar honom?
Gör det inget om han planerar ditt liv åt dig?
Hur blir det med oss, då?
Va?
Ursäkta?
- Rent yrkesmässigt alltså. - Du behöver påfyllning.
Du ser uttorkad ut.
- Jag ska gå. - Nej.
Ingen går nånstans,
inte förrän den här taniga porrhoran
har berättat vad han menade.
- Charlie? - Inget.
Vet du vad? Okej.
Jag är ledsen, Marcy, men efter allt vi har gått igenom
är det meningslöst att låtsas.
Det är alldeles för utmattande.
Det är för tilltrasslat, för galet.
Jag vill skiljas. Jag vill vara med Daisy.
Sådär. Nu är det sagt. Det går inte att ta tillbaka.
Du har knullat min man.
Marcy, jag...
Din slyna!
Såg du det där?
Din jävla hora!
Vad gör du? Man kan inte stoppa tjejslagsmål.
Tänk om man råkar slå till en av dem.
Ditt arsel. Var du verkligen tvungen?
Varsågod. Du får äran.
- Säkert? - Ja.
Det vi har här är ett misslyckande i kommunikation.
Errol Flynn brukade svinga från den där.
Får jag inget tack för att jag räddade ditt liv?
Kom igen.
Hej, Lew.
Grym fest.
Sticker du? Natten är ung.
Vi hörs.
Hej då, Annika Staley.
Jag kände henne en gång. Vad har du gjort med henne?
Jag vill inte gå in på detaljer,
men jag löste ditt lilla problem.
Bara så där?
Ja.
Jag sa att jag var den äldre sexige mannen som Mia knullade,
alltså, han i boken.
Du har ju inte ens läst den.
Vad tar du mig för, en analfabet?
Jag har läst den jäveln. Inte ditt bästa verk.
Inte mitt bästa verk?
Tjejer pratar mycket efter sex. Var inte hård mot dig själv.
Du hade inte skrivit nåt på länge.
Nästa bok blir säkert bättre.
Du måste klämma ut den ur hjärtat, låta allt det fina flöda.
Tack för det
och för det andra.
Visst.
Inget illa menat, men jag är en bättre berättelse.
"Galen skivproducent som bor ensam i ett stort, tomt hus
"med smak för minderåriga kvinnor." Det skriver sig självt.
- Det är inte den sanna historien. - Det är en av dem.
Det är en version av sanningen, den förlängda dansmixen.
Problemet är löst.
Marcy följer med oss hem
och jag ska låsa in all sprit.
Vad bra.
Jag har en flaska undangömd...
Jag vet var alla dina flaskor är undangömda.
Ja.
Tusan också.
Lew, det var en fullkomligt katastrofal fest.
- Visst var det? Tack. - Tack.
Men jag hade underskattat dig.
Mig?
I stridens hetta visade du ditt verkliga jag.
Stora lovord.
Det är bäst att jag lämnar det så. Tack för att du kom.
Tack för inbjudan.
Vi ses.
Vad var det där om?
Jag skvallar inte.
Fler hemligheter?
Jag vet. Det är en stor ansträngning.
Jag måste bibehålla min hemlighetsfulla utstrålning.
Det är ingen ansträngning.
- Godnatt. - Godnatt.
Jag tänkte komma förnämligt sent.
- Du kom. - Jag blev ju inbjuden.
Men jag trodde aldrig att du skulle komma.
Vänta här. Lew är alldeles i närheten.
Nej. Vänta lite. Lew?
Ja, Lew.
Tänk om jag inte kom för att träffa Lew.
Då förstår jag ingenting, kvinna.
Jag ska inte ljuga. Du har väckt nåt inom mig.
Minnen. Dimmiga, vattenfärgade minnen.
Se dig omkring. Allt det här är för dig.
Det vansinniga huset, festen, allting.
- Jaså? - Ja.
Jag har redan ett hus.
Det är fullkomligt själlöst. Det här är ett riktigt hus.
Det är gammalt och slitet, för här händer det saker. Riktiga saker.
Ja. Det syns att nåt har hänt här.
Glöm det. Saker går sönder. Sånt är livet.
Jaha. Måste livet vara sorgligt, trasigt och hemsökt?
Ja.
Det köper jag inte.
Stället ser hemskt ut. Det ser ut som om nån har dött här.
Någon gjorde nästan det, fast inte ikväll. Vänta här.
Hörru, Lew!
Lew!
Just det.
Det hade jag glömt.
Ja?
Ut, allihop.
- Kom igen. Tack. - Vänta.
Vad fan sysslar du med? Gå inte.
- Tack. - Vad i...
- Hon är här. - Vem då?
- Janie, ditt arsel.
Hon kom.
- Lägg av. - Jodå.
Ner med dig på en gång.
Aldrig. Inte en jävla chans att jag går ner dit.
Hörde du mig?
Du får gå och prata med henne.
Jag? Går vi i femman, eller?
Jag kan inte, inte efter allt som hänt,
efter all skit jag har ställt till med.
Enligt henne är du inte så usel.
Du älskar musik lite för mycket...
- Sa hon så? - Ja.
Hon kanske älskar mig trots allt.
Hurså?
Det är en stor jävla lögn, för jag gjorde allt möjligt jävelskap mot henne.
Jag knullade ständigt runt och körde in i hennes hus en gång.
Jag...
En gång tvingade jag henne att göra abort.
Tvingade du henne?
Jag utförde den ju inte själv.
- Men... - Vadå?
Jag knullade en annan tjej samtidigt.
- Medan hon var gravid? - Visst.
- Men du visste inte det. - Jodå.
Jag var bara...
skitskraj, så...
- Som du är just nu? - Ja.
Sätt dig, Ratso Rizzo, du gör mig nervös.
Kom igen, sätt dig ner.
Jag säger det bara en gång, så se till att lyssna.
Oavsett vad du har gjort, ge inte upp.
Ge inte upp.
Varför?
Om hon älskar dig kommer hon att förlåta dig.
- Tror du det? - Det måste jag göra.
Annars är allt meningslöst.
Utan kärlek finns inget liv.
I alla fall inget som är värt nåt.
Tamejfan, du har rätt.
Okej, jag måste göra det. Det kommer att suga.
Hur ser jag ut?
- Som en skithög... - Tack.
En väldigt sexig skithög.
Jag tar på mig jackan.
Okej.
Fixa håret.
Sådär.
- Det är lugnt. - Vänta.
Vadå? Ska du göra det nu?
Skynda dig.
Slappna av. Vill du ha en?
Du först.
Kom igen.
Är det bra? Känner du dig stärkt?
- Nu går vi. - Ja.
Va?
Lew.
Lew! Lew!
Fan. Lew.
Var är den satans pennan?
Jag har den.
Sådär. Nu är det väl bra?
Lew!