Detta har hänt:
-Ingen vill publicera din bok. -Det är för jävla synd.
Jag hade verkligen behövt få in lite cash.
-Runkle, sluta runka nu. -Hank Moody, Sue Collini.
-Beccas pappa, eller hur? -Usch.
-Chelseas mamma? -När man talar om hon-trollen.
-Får jag hänga med Chelsea hem? -Stanna på middag.
Hank Moody.
Jag vill presentera dig för författaren Richard Bates.
-Han ska undervisa här i år. -Stor beundrare.
-Drick med mig. -Tio års nykterhet,
-borta. -Jävlar.
Jag har inte råd att betala hyra och bostadslån samtidigt.
Okej, jag flyttar in igen.
-Det kan inte stämma. -Han har sina rättigheter.
Ja!
Du är dekanus på det här flådiga bokinstitutet?
Korrekt.
Vem vill se mig gömma och göra pilledansen?
Vi hämtar dina kläder.
Bates, då? Kommer han kunna göra sin grej?
Från rehabiliteringen? Det betvivlar jag.
Du råkar inte känna nån annan värstingförfattare
som letar efter ett lärarjobb?
-Ja, Marcy. -Hur är det på jobbet, lärarn?
Utmärkt fråga, cougar-smurfen.
Förutom att jag avskyr ungdomar är det ett rätt soft jobb.
Och håller vi tassarna från de unga skönheterna?
Snälla du. Tonårsflickor är överskattade.
-Förutom de närvarande, givetvis. -Givetvis.
Hur är det? Håller du på att få stroke, eller nåt?
-Vad menar du? -Du flinar som en mongoloid.
Nej, jag är bara tacksam.
-Det är som förr i tiden, eller hur? -Nu börjar han.
Jag minns att maten var jävligt mycket bättre förr.
Den här steken smakar som fängelseröv.
Becca. Fröken.
Du äter inte. Vad är det med dig?
-Inget. Jag bantar. -Va?
Du är en vacker, ung vit kvinna. Kom ihåg det.
-Du behöver inte banta. -Jag behöver gå ner fem kilo.
Din mamma mördar mig om du får ätstörningar.
Jag gillar stora tjejer.
Före Marcy var de flesta av mina tjejer rätt saftiga.
Ja, det var som utförsäljning på XL-sortimentet hos dig.
Just det. Stora och villiga. Så gillade jag ha dem.
Och sen kom lilltjejen här...
Gud, sluta med gullsnacket. Vi är inte ihop.
Vi bor ihop. Det är en enorm skillnad.
Jag har varit tydlig. Kärleken kommer att hitta fram.
Nej, sitt! Slappna av, ät, njut.
Jag öppnar.
Ledsen, min broder. Vi sitter och äter middag.
-Vi är inte intresserade. -Inte intresserade av vad?
Vad det nu är du säljer. Tidskriftsprenumerationer kanske?
-Jag ska hämta Marcy. -Min fru?
Jag ska hämta Marcy till vår dejt.
Hej. Tack!
Vi ses...broder.
LITTERATURKRITIKERN
"Den blyga, begåvade vampyren såg upp till sin hundratals år gamla mentor.
"Till och med i halvljuset av sin eviga ungdom
"besatt den gamle mannen en ondsint intelligens och oslipad skönhet,
"en skymt av djävulen glimtade i hans vackra, odöda ögon.
"Den unga vampyren visste att det fanns mycket att lära
"från hans blodsugande mentor. Hur man lever, skaffar föda, knullar.
"Men pojken var hungrig. Utsvulten.
"Snart måste han få föda.
"De korkade grabbarna som retade honom dagligen
"skulle åtminstone komma till nån nytta."
Jag messar min dotter.
Enda gången hon lägger märke till mig.
Så vad tycker ni om Balts berättelse?
Jag hörde nåt om vampyrer, grabbar och orgasmer, så jag är halvhård.
Vad tycker ni andra bortskämda, rika ungar?
Nån?
Ingen?
Bueller?
Vad säger du, Jackie?
Vi delar rum. Han blir sur på mig.
Kanske, men i slutänden tackar han dig
för att du sa nåt av betydelse.
Okej.
Jag har sagt tusen gånger att han ska släppa tramset om vampyrer.
Du är ingen jävla nattens varelse, Balt.
-Säger du, hora. -Vad var det jag sa?
Nåt annat?
Det var mycket snack om att knulla, men inget hände.
Det irriterade mig.
Det kanske är så att längtan efter nåt är bättre än att ha det.
Jag har hört att tillfredsställelse är åtråns död.
Intressant. Behöver du en tampong? Jag har nog en extra.
-Titta vad sent det är redan. -Det är en kvart kvar.
Därför tänker jag lämna er med detta.
Jag kan inte lära er att skriva.
Om nån påstår det snackar de dynga.
Jag kan bara skriva om skit som intresserar mig,
skit som gör mig hård.
Så, Balt, om du vill skriva om vampyrer
som dricker varandras blod och kommer och så, så gör det.
Skriv skiten ur det. Hämma inte dina känslor.
Häng upp det i en flagga och se vem som bugar.
Dra åt helvete nu.
Läs en bok eller nåt. Helst en av mina.
Jag försöker låta bli att tänka på det,
men jag hade kunnat vara Richard Bates assistent,
och det hade verkligen varit lärorikt för mig.
Jag skrev min uppsats om honom.
Sen såg du till att han började supa igen.
Men se så bra det gick. Du får lära dig av mäster...knullaren.
Uppenbarligen.
-Hej, Felicia. -Hej.
-Hur är det, lärarn? -Med ett ord? Fantastiskt.
Intressant upplägg.
Kolla. Jag låter som en efterbliven.
Var inte så hård mot dig själv.
Men sudda ut det innan ryktet sprids genom dessa ärbara rum.
Akademiker kan vara brutala.
Åtminstone gömmer jag inte pitten på lektionen. Inte utan byxor.
Har du tagit lektionen om sexuella trakasserier än?
Ja, Jill gjorde det online åt mig.
Vadå?
Det är som i körskolan.
David Curran vill veta varför du gav honom C i betyg.
Varför gav jag honom ett C?
Jag kan gärna läsa elevernas material och föreslå ett betyg,
men du förväntas också läsa det.
Vad tycker du om Jackie?
-Du tycker hon är snygg, va? -Det har jag inte funderat över.
-Men visst, hon är het. -Du är gammal nog att vara hennes far.
Visst, men det är jag inte.
Jag är inte intresserad av en kärleksstund med henne,
mer än alla män är med alla kvinnor.
Jag kan nog inte vara din assistent längre.
-Jag förstår. -Gör du?
Du tycker jag är oemotståndlig.
-Nästan. Du är irriterande. -Det är så det börjar.
Mitt problembarns mor skulle säga samma sak. Allvarligt. Akta dig.
Har en kvinna nånsin slagit dig i ansiktet?
-Du borde utnyttja mig. -Jaså?
Borde jag det? Jag är rädd.
Som konsult i ditt sökande efter en värdig partner.
Jag är ett prima exempel på hur det manliga psyket fungerar.
Säg att du är på en dejt med nån skit
som gör nåt du inte kan tolka, ring då mig
så talar jag om vad det betyder.
Tack, din skit. Bra idé.
-Jag ska tänka på det när jag kissar. -Skvätt, skvätt.
Magister Moody, får jag prata med dig?
Visst, men jag tänkte smita ut och se en film.
Men kanske inte. Kontorstid och allt det.
Kom in. Slå dig ner.
-Kalla mig Hank. -Tack, Hank.
Jag ändrar mig. Kalla mig magister Moody.
Jag jävlas bara med dig. Eller inte.
Vad vill du?
Jag vill veta om jag är en författare.
Herregud, grabben. Är jag rätt person för det?
Du är min lärare. Jag respekterar dig, och du är en otrolig författare.
-Tack. -Jag har läst alla dina böcker.
Jag gillar fotot på baksidan. Det är väldigt snyggt.
Tack.
Du är mentorn. I min berättelse.
Den unge vampyren som är förälskad i den gamle.
Det är du. Det är en metafor.
Jag är den gamle vampyren. Fantastiskt.
Kom igen, Hank...magister Moody.
Den brutala sanningen. Jag tål den.
-Den brutala sanningen, alltså? -Absolut.
Din berättelse var dålig. Urdålig, faktiskt.
Som den där töntiga Twilight-skiten.
Jag orkar inte med sån skit. Det är som inbundet toapapper.
Du kommer att bli bättre med tiden. Ingen tvekan.
Men om du kan hitta på nåt annat med ditt liv nu,
vadsomhelst, så gör det.
För världen behöver inte fler töntiga vampyrhistorier.
Förstår du vad jag menar?
-Är du med, amigo? -Jag tror det.
-Brutala sanningen, visst? -Visst.
Det är inte så svårt att vara lärare.
Jag har dåligt samvete. Han var förälskad i mig.
-Jag kanske förde honom bakom ljuset. -Hur då?
Jag kanske gav signaler.
-Fan, jag kanske är bög. -Snälla Hank.
-Vi är alla bögar. -Vad, vad?
-Jag menar allvar. -Ja, och det skrämmer mig.
Låt mig förklara.
-Om vi var strandade på en öde ö... -Jag gillar inte det här.
..vore det bara en tidsfråga innan jag stoppade in den i ditt prutthål.
Jag kanske är lättfotad, men inte vidrig.
Förresten ser jag inte mig själv som en tagare.
Visst. Du stoppar in den i mitt prutthål.
-Min knytnäve kanske. -Vad du vill.
Vad jag menar är att vi bara är djur.
Kanske, men det här djuret föredrar värmen hos en kvinnlig vagina.
Men vid en vagina-torka kommer män att förbli män.
Pojkar tar pojkar.
Du har verkligen tänkt över det här, va?
Det är som när man var liten, okej?
-Vet du vad jag menar? -Nej.
Vi har alla en eller ett par homoerfarenheter i garderoben.
Nu fattar jag vart du vill komma.
-Berätta om din. -Nej. Du först.
-Skallighet före skönhet. -Okej då.
När jag växte upp var min bästa kompis Mike Metz.
Ibland tog vi av oss kläderna,
la oss på sängen och tog på varandra.
-Det var inte homo. -Visst.
Det var inte ens sexuellt.
Det var en kärleksfull akt... Det var ett uttryck för vår vänskap.
-Det var allt. -Intressant, du och jag är vänner
men du har aldrig bett mig klä av mig och ta på din kropp.
Så vad är din, tuffing?
Du lurade mig. Din förbannade skitstövel.
-Håll det där för dig själv. -Naturligtvis.
Herregud, du tänker våldta mig, eller hur?
Det kan du ge dig på, rika, vita dam.
-Jag är inte rik. -Skitsnack! Du äger en salong.
Herregud. Ta bort den där saken.
-Den där stora, lila saken! -Just det. Bäst du inser vad det är.
Det är en enögd, enhornig, flygande röd kvinnoätare.
Och jag ska sära på dig likt vått virke.
Nej betyder nej!
-Är det här överraskningen du nämnde? -Vad sysslar du med?
Vad ser det ut som? Jag räddar dig.
Från vad? Jag är okej!
Du blir ju våldtagen!
Nej!
Det blev du visst.
Vi leker en lek.
Vadå för lek?
Nåt slags sjukt plantagetidsdrama?
Passa dig, din jävel.
-Det var en fantasi. -En fantasi?
En våldtäktsfantasi.
En våldtä... Det är sjukt, Marcy.
Jag sjuk?
Efter all sjuk, depraverad skit jag sett dig hålla på med?
Våga inte döma mig, ditt svin.
Jag tror jag måste spy.
Bra!
Dekanus Koons vill träffa dig.
Bloss?
Det är bra.
Hej på er.
Tack.
-För vad? -Du ville ju prata med mig,
vilket måste betyda att du vill gratulera mig för mitt enastående arbete,
så jag ville bara säga... varsågod.
-Nöjet är på min sida. -Det är inte dags för skämt.
Hur kan du veta det?
Jag tar hand om det här, Stacy.
Det har inträffat en sak.
Hör på. "Hämmad" är inte ett påhopp.
Man skulle kunna säga att ni har varit rätt hämmade
med ekonomisk ersättning pour moi.
-Ville bara säga det. -Har du hanterat det?
Vi har att göra med ett idiotiskt vuxet barn.
"Jag älskar henne för mycket.
"Jag klappade henne för hårt. Hon vaknar inte!"
En av dina elever försökte begå självmord igår kväll.
Jädrans. Vem?
-Chris Smith. -Chris Smith?
Det är inte en av mina. Tack gode gud.
-Hans vänner kallar honom Balt. -Fan, honom känner jag.
Verkade han missmodig?
Hans rumskamrat sa att han precis haft ett möte med dig.
Han kom till mitt kontor.
Vad pratade ni om?
-Livet...kärleken...vampyrer, sån skit. -Vi attackerar dig inte.
-Vi försöker förstå vad som hände. -Känns så...
-Vi förstår vad som hände. -Sluta vara så nedlåtande.
Det är lika bra att du lämnar in ditt avsked nu.
Bespara oss besväret med en utredning.
Vill du hantera det, Stacy? Gör det, då.
Men lämna mig utanför.
Nån sover på soffan i natt.
-Goda jelly beans. -Hank...
Jag vet att du inte direkt kan kallas en professionell lärare.
Eller professionell på nåt vis för den delen.
Men min fru tog en risk för dig.
Hon älskar Becca. Hon ville att hennes pappa skulle ha fast anställning.
Trots det...
Den där är antik.
Om jag får veta att du sa nåt som förde honom över gränsen
ska jag se till att du aldrig sätter din fot på området igen.
Förstår du vad jag säger?
Hör du på mig?
Du har vackra blå ögon.
-Är du hög? -Jag måste sticka.
Bara arbete gör Chuck till en trist pojke.
Jag försöker bara tjäna mina pengar.
Hur vore det om vi slutar tidigt?
Glider ur kontorskläderna och näckar i min jacuzzi
och ser vilka sodomilagar vi kan bryta mot?
Låter väldigt dekadent.
Men jag borde nog plöja igenom den här högen.
Jag kanske till och med hittar nåt bra.
Du kanske hittar nåt bättre i min punani.
Warren Beattys gamla Rolex, kanske.
Vilken stygg liten bock du är.
Jag gillar din stil, Runkle.
Får jag fråga dig en sak?
Svaret är ja. Jag vill gärna sitta på ditt ansikte.
Allvarligt. Fantiserar kvinnor nånsin...
om att bli våldtagna?
-Försöker du göra mig kåt? -Jag tror inte det.
Ja, Charlie. Kvinnor fantiserar om våldtäkt.
Verkligen?
Och min egen handlar om... en vacker främling.
Tänk dig Jack, runt... Postmannen ringer alltid två gånger,
som smyger in i mitt sovrum och tar mig medan jag sover.
Han drar ner mina trosor.
Han tränger långsamt in.
Hela vägen in. Åh, Jack.
Fittan ljuger aldrig. Kom ihåg det.
Jag sparkar och skriker, men det är för sent.
Safterna flödar. Tåget har lämnat stationen.
Vi är på väg mot en stor, fet orgasm.
Min skapare, vägled mig.
Försöker du säga mig nåt?
Funderar du på rollspel?
Säg vad du vill spela, så sköter jag min roll.
Jag är bra på det. Jag brukade repetera med Margot Kidder.
Innan hon blev galen. Testa mig nån gång.
Kolla vem som dykt upp. Vad vill du, din skit?
Så tilltalar man inte sin lärare, unga dam.
Är det vad du är? En lärare?
Snarare en förgörare av hopp och drömmar.
-Klarar han sig? -Kanske om du släcker din jävla cigarett.
Han klarar sig. Han var deprimerad och drack all hostmedicin han kunde hitta.
En riktig dramaqueen.
-Du kom. -Klart jag kom, polarn.
-Hur är det? -Jag hatar mig själv och vill dö.
-Känner igen det. -Det tvivlar jag på.
Vad vet du om att vara en störd gaykille?
Vi är alla bögar.
På ett eller annat sätt.
Vi har alla haft en homoerfarenhet eller två.
-Du med? -Visst, för fan.
Berätta.
När jag var...ung
brukade min bästa vän och jag, Mike Metz,
ta av oss kläderna...
Sluta inte.
Och...
vi låg på sängen tillsammans...
nakna...
och tog på varandras...
nakna kroppar.
Och det var inte sexuellt eller gay,
utan mer...
ett uttryck för vår djupa vänskap.
Jag vet inte.
Det låter rätt jävla bögigt.
Det gör det.
Vet du vad?
Jag är ledsen att jag sårade dig.
Men var inte för hård mot mig.
Jag är ny på det här. Jag vet inte vad fan jag sysslar med.
Vet du vad jag diggade i din berättelse? Jag älskade en rad.
"Halvljuset av sin eviga ungdom."
Den fastnade i mitt huvud.
Jag polerade länge på den.
Polera den.
Fan, jag måste jobba.
-Kan du stanna hos honom ett slag? -Nej, jag...
Jag måste sticka, så...
Jo, det kan jag.
-Vet du vad du kan göra åt mig? -Vadå?
Skjutsa henne. Hon tog bussen hit.
Hon är för snygg för det.
Jag vill inte att hon blir våldtagen för min skull.
Det vore verkligen synd.
Kom. Min våldtäktssäkra droska väntar.
Vi ses, bleknos. Krya på dig. Fortsätt skriva.
Ingen godnattpuss?
Hejdå, vännen.
Charlie!
Vad i helvete gör du?
Vad tror du? Jag våldtar dig.
Låt bli mig, ditt satans rövhål!
-Gillar du det? -Nej! Sluta nu!
För jag älskar det. Vi är inte alls överens!
Helvete!
Vad tänker du med?
Jag trodde du skulle gilla det.
Och att du skulle tänka: "Gud, jag älskar honom verkligen."
Skulle jag inse hur mycket jag älskar dig medan du våldtog mig?
Nåt sånt, ja.
Men det lät bättre när jag sa det.
Och ta det på rätt sätt, det var en våldtäktsfantasi.
-För dig kanske. -Okej.
Jag ber om ursäkt för missförståndet. Mitt fel.
De här är dina.
-Jobbar du här? -Ja.
Men bara i receptionen eller kassan eller nåt sånt, va?
-Nåt ditåt. -Intressant.
Vill du följa med in och fukta strupen?
-Skulle det innebära att se dig naken? -Definitivt.
Tack, men nej tack, med hänsyn till elev-lärare-relationen.
Ser man på, vilken moralisk rättskaffenhet.
-Jag är imponerad. -Jag med.
-Tack för skjutsen. -När du vill.
Eller nej, förresten. Det här bör nog inte bli en vana.
Du hade rätt. Han är en usel författare.
Nån var tvungen att tala om det.
Föräldrar säger till sina barn att de kan bli vadsomhelst,
men det stämmer inte för alla.
Ibland kan det ställa till det mycket mer
än om nån säger att man inte kan göra nånting.
Man kan ändå inte lära ut hur man skriver, eller hur?
-Du är en smart tjej, vet du det? -Klart som fan.
Nu måste jag gå och skaka in lite pengar.
-Okej. -Ha en bra kväll.
Du med. Jag hoppas du får in en massa dollarsedlar...antar jag.
-Eller femmor eller...hundringar? -Okej.
Hejdå.
-Vart ska du, kortis? -Ut.
Ut? Ut vart?
-Bara ut. -Jag känner inte till det stället.
Promenaden. Jag ska träffa Chelsea.
Inte så bråttom. Hur ska du ta dig dit?
Jag går eller tar bussen.
-Hade du tänkt fråga? -Jag trodde inte du brydde dig.
-Förlåt, gumman, men det gör jag. -Bra att veta.
-Så får jag gå? -Nej.
Kan du inte stanna hemma med mig ikväll?
Vi kan se en film. Poppa popcorn.
Promenaden finns kvar. Tyvärr.
Det låter livat, men jag går nog hellre ut.
Jag vill hellre att du stannar hemma. Vad sägs om det?
Jag hör dig. Så får jag gå?
-Jag har redan svarat, Becca. -Varför?
-Därför att jag säger det. -För att du säger det?
-För att jag säger det. -Jisses.
-Vem messar du? -Chelsea.
-Jag berättar att du är en jävla idiot. -Vad är det med dig?
När blev du en sån skitunge?
-Det är inte roligt, Becca. -Det tycker jag.
Fan, vad jag hatar dig!
Och jag hatar dig med, din lilla skit!