Detta har hänt:
-Kom ni tillsammans? -Nej, vi kom bara in tillsammans.
Jag har aldrig bedragit min man förr.
Jag antar att du tycker att det ger dig rättigheter.
Du kommer in. Jag vill titta på dig.
Det här är inte rättvist.
Daisy kom för att prata med mig.
Vad sa hon, den lilla slynan?
Hon sa att hon dragit på sig några könssjukdomar.
Jag tror jag måste spy.
Vad är så hemskt med att hälsa på kvinnan
som klämde ut dig ur sin magnifika vagina?
Chelsea har Lakers-biljetter.
Det är så spännande.
Jag längtar efter att få krama min lilla jordnöt.
Vänta dig inte för mycket. Hon har inte varit så trevlig på sistone.
Kolla vem som är här.
Inte ens ett hej. Härliga tider.
Vadå? Tänkte du lämna mig här?
-Herregud. -Chelsea. Jag måste svara.
Är du med på en donationslista?
Stäng av skiten. Berätta för farsan om helgen.
Berätta först hur mycket du saknat mig.
Vi hade en underbar helg.
Sög ni i er kultur? Museum, shopping, tjejsnack?
Några uppvärmda varmkorvar kanske?
-Vart ska du? -Jag får väl kissa?
Kommer du ihåg när du tyckte...
-Ja. -..att det var en bra idé?
Det är hemskt. Jag känner inte igen henne.
Hon har förändrats, eller hur?
Nu är hon en sur liten bitch för jämnan.
Vi vet åtminstone varför.
-Gör vi? -Chelsea.
Det är det enda hon bryr sig om. Chelsea...
Hellre det än en kille, eller hur?
Man kan inte bli gravid av en tjejkompis.
I alla fall inte utan en pipett.
Hank, det här fungerar inte längre.
-Vadå? Säg inte så. -Hela arrangemanget.
Hon behöver bo med mig just nu.
Jag vet att hon hatar mig och att hon vill bo här med dig.
Men tamejfan. Vi är föräldrarna. Vi bestämmer.
-Vi? -Ja, vi.
Menar du att vi ska packa och lämna LA?
Ska vi tre flytta tillbaka till New York tillsammans?
Ja, snart. Slutet på terminen eller nåt.
Det här stället är ohälsosamt. Okej?
LA är ingen bra plats att uppfostra en dotter på.
-Det är mitt argument. -Jag vet.
Du stjäl mitt krut.
-Okej. För vår vackra familj. -Ja.
Vår svarte president och min magnifika snorre.
LITTERATURKRITIKERN
Vad fan? Ingår jag inte i den här satans familjen?
-Gud. Karen! -Får hon bestämma? Är det rättvist?
Jag tror inte att rättvisa är målet. Karen!
För första gången i mitt liv är jag lycklig,
och ni vill att jag flyttar nånstans där jag inte har några vänner.
New York är inte svaret på nånting!
Det funkade tydligen inte att berätta det tillsammans.
Det kom visst upp
medan familjens narcissist balsamerade håret.
Att du inte kämpade för mig.
Det finns inget att kämpa för. Det här har alltid varit planen.
Gumman, du kommer för sent till skolan.
Vi pratar senare. Jag älskar dig.
Så nu är det värsta över.
Jaså? Tror du franska revolutionen var över när de stormade Bastiljen?
Nej. De hade en liten terrorperiod också. Åratal senare.
Hon vänjer sig vid tanken. Vem vill inte bo i New York?
Du måste klä på dig, lärarn. Du är sen.
Inte så sen. Det är en framåtsträvande skola.
-Eleverna lär sig praktiskt taget själva. -Nej, sluta.
-Varför? -Sluta! Därför.
Jag vet inte var du har varit.
Jag har precis duschat. Det borde väl räknas.
Jag vet inte var du har varit heller.
-Jo. -Gör jag?
-Ja. -Är det en gåta?
-Du är som en sfinx. -Jag låg med Bill.
Jag låg med Bill.
Vi råkades på universitetet när han besökte Mia.
Hon hälsar förresten.
Är allt väl? Du ser lite illamående ut.
Skit, du skojar inte alls, va?
Hank.
Kom igen, älskling. Det är ingen stor grej.
Det kändes som om jag var skyldig honom det.
Jag förstörde ju hans liv och allt.
Den där kvällen när jag gifte mig med honom
och sen stack iväg med dig.
Gud, så bra det känns att säga sanningen.
Kom igen, lärarn. Kom ut därifrån. Klä på dig.
Det ska bli så spännande att gå på din lektion!
"Eva lyfter ögonen från boken
"och ser på den underliga figur som är på väg mot henne.
"Ett svagt leende syns på hennes läppar.
"Adam saktar ner när han når hennes bord.
"Deras ögon möts och det ser ut som om Adam tänker göra det.
"Men vet ni vad? Han slår undan blicken och går vidare,
"med händerna nedkörda i fickorna."
Så vad kan vi lära oss av det här tidiga exkretet
av en stor, och jag menar stor, amerikansk författare?
Var inte blyga. Ge honom några nya rövhål.
Kom igen.
Sir?
Ja.
Jag tycker "exkret" är lite hårt.
Jag tycker inte det var så illa.
Jag tycker inte att de som iakttar lektionen bör delta.
-Nån annan? -Jag tycker du ska låta kvinnan tala.
-Vad sa du att du hette? -Hon sa inget. Nästa.
Nå... "Deras ögon möts"?
Det är lite larvigt, eller hur? Och...
Hela introduktionen av Eva är ganska korkad.
-Vi vet att hon är söt. -Och tiden är slut.
Lektionen är nu över.
Gå i frid och tjäna ordet.
Nå...
Här är uppsatserna om förra veckans poesi om Jagger och Richards.
Tack.
Jill.
Tack.
-Då ses vi nästa vecka. -Tack.
-Du är otrolig. -Vadå?
Så, Adam...
-vem av dem ligger du med? -Ursäkta mig?
Jag slår vad om att det är den unga, yppiga eleven.
Hon är definitivt en Eva-förebild.
Det finns bara en Eva.
Och det är inte tillåtet att ligga med eleverna.
Givetvis inte.
-Men när jag gick i college... -Jisses.
-..låg jag... -"..med min lärare." Jag vet!
Jag har hört tillräckligt om dina sexuella eskapader för idag.
Jag fattar inte att du behållit den här löjliga berättelsen.
Du skrev den väl när du var 23?
Jag sparar allt jag skriver. Alla delar av buffeln.
Särskilt sånt som handlar om dig.
Pjäser, haikus, inköpslistor.
Åh, Hank.
Ursäkta, jag undrar bara om du hämtar...
-Felicia. -..tjejerna från skolan idag.
-Karen. -Hej.
-Felicia. -Den Karen?
Mamacita till min bambina.
-Sí. -Hej. Jag är Beccas mamma.
-Trevligt att träffas. -Jag är Chelseas mamma.
-Ja. -Underbart att träffas.
Becca måste vara överlycklig att du är tillbaka.
-Hon är inte tillbaka på riktigt. -Bara ett kort besök.
Jag jobbar i New York, så...
Det är hemskt, eller hur? Hela arbetande-mamma-grejen.
Jag har tur med mitt lärarschema.
Jag jobbar inte i eftermiddag, så jag kan hämta dem om ni vill.
Nej, det är okej. Jag gillar det. Jag saknar det faktiskt.
Vem älskar inte att stå i bilkö?
Då är väl problemet löst.
-Trevligt att träffas. -Detsamma. Hejdå.
Herregud, vilken kvinna.
Hon har stil, eller hur?
-Va? -Och den där löjliga accenten.
Jag menar, vad i helvete?
-Den är trevlig. -Hon bara...
"Så trevligt att träffas. Mitt schema."
Men hon lärde sig att prata så. Jag tror att du är svartsjuk.
-Är du svartsjuk? -Nej.
Om jag inte visste bättre skulle jag tro det.
Hon är definitivt inte din typ.
Nej.
Där är du, din könssjuka skithög.
Tio dagars antibiotikakur som jag måste ta utifall att.
Jag tar den också och jag blir testad imorgon.
Ja, men den känsliga jästbalansen i din vagina
lär inte påverkas av det här, eller hur?
Ät mer yoghurt. Jag gör en smoothie åt dig.
Ser jag ut att vilja ha en satans smoothie?
Vems Corvette är det som blockerar uppfarten?
Rick Springfields. En smoothie kan vara uppfriskande en varm dag.
-Nu driver du med mig. -Vadå?
Jag frågade vems bil som blockerar uppfarten?
Och jag svarade Rick Springfields.
Han har en viktig audition imorgon, vi repeterar.
Lägg av. Repeterar Rick Springfield med dig i mitt hus?
Han är en ny klient. Jag har berättat det förut.
Hör på. Jag kommer hem sent från hans audition,
så jag har förberett allt för middagen med Hank och Karen.
Det blir ljuvligt. Allting ska in i ångkokaren.
Du behöver bara komma ihåg att sätta på riset.
Är förbannade Rick Springfield i mitt hus just nu?
Ja!
-Han tar en tupplur, typ. -Hörru, Runkle.
Vänta, jag sa för mycket. Här kommer Rick.
Har du inget porrigare än de här gamla blaskorna?
Nja...
-Hej. -Herregud.
Du är verkligen... Rick Springfield i mitt hus.
Du är väldigt lång och...
mörk och snygg och...
Nej. Charlie har inget mer spännande än så,
eftersom han gillar den äldre skolan vad gäller pornografi.
-Fattar du? -Absolut.
Är det här mina beta-blockerare?
-Jag blir så nervös innan... -Nej, det är bara...
läppglans.
Sue brukade suga av mig förr i tiden.
Men nuförtiden vill hon ha dem yngre...
och skalligare.
-Kan du... -Okej!
Måste inte du springa iväg nånstans, vännen?
-Möten och sånt? -Nej.
Jag vill stanna här och prata med Rick Springfield.
Inte så länge jag är här. Vi behöver jobba.
-Vi har inte tid att bli distraherade. -Men... Kom igen!
Ett ord till, så berättar jag vad pillren är till för.
När jag var barn pratade man när man blev tilltalad,
annars jagades man runt köket med en träslev.
Ursäkta att vi inte existerar för att roa dig.
Fel. "Underhållning för de fattiga."
Det brukade mamma säga om barn. Hon hade uppenbarligen fel.
-Kanske om ni inte var fattiga... -Ursäkta mig?
Det har jag visst missat. Är vi fattiga?
Ta inte illa upp, men Becca visade en bild av er lägenhet,
och jag har varit i större studentrum.
Jag tror att det vore bäst om Becca fick stanna i LA,
så att hon får en chans till ett normalt liv.
-Hon sa: "Ta inte illa upp." -Okej.
Hon returnerar!
Ja!
Inne! På linjejäveln!
-Jag ska segra, morsan. -Jisses.
Finns det nån sport som din pappa inte har rätt utrustning för?
Jag slår vad om att han simmar i Speedo.
Ja!
-Där fick du, din lata jävel! -Hej!
-Felicia. -Okej...
Vi håller på och motionerar. Hej.
-Spelet är inte över. -Var det där bara en poäng?
Vad gör du om du vinner, offrar en kalv?
-Han... -Skål.
..menar det inte, allt det där svärandet.
Han bara är sån. Stacy, det här är Beccas mamma.
-Karen! -Hej.
Trevligt att träffas. Jag har hört mycket om dig.
-Tack. -Mitt nöje.
Stanna på middag.
-Bara du, inte han. -Ge mig racketen.
Han har precis bett om en rejäl omgång av min backhand.
-Givetvis, stanna. -Ja,
det är snällt, men vi har planer. Vi ska träffa några vänner...
Deras vänner, inte mina.
Poängen är att vi går dit som familj.
Tout ensemble. Det är poängen.
Jag stannar hellre här hos den här familjen.
Vad rart. Du är alltid välkommen hit, Becca.
-Alltid. -Din mamma är på besök från New York.
Har du träffat henne?
Hon stannar inte länge. Visst vill du umgås med henne?
Nej. När ni släpar mig till New York
kommer jag inte göra annat än umgås med henne.
-Jag kommer i alla fall inte ha vänner. -Be din mamma om ursäkt nu.
Det gör inget.
Du tycks ha en stående inbjudan här, så om...
Givetvis! Du får gärna stanna på middag.
På så sätt kan ni umgås med era vänner.
Tack, Felicia.
Karen kunde inte komma.
Mår inte bra.
-Ja! -Herregud!
-Åh, se på dig. -Se på dig.
-Jag saknar dig. -Är det här för min skull?
-Min muumuu? -Du liknar Amerikas nästa toppsmurf.
Det är bara en trasa jag har på mig hemma.
-In med er! -Var är Runkle-atorn?
Han sitter fast i trafik på väg från The Valley.
Han är död för mig, förresten. Ser ni det här?
Det här hemska utslaget i mitt ansikte?
Inte riktigt.
-Vad äckligt. -Ja.
-Håll käften. -Du ser det?
-Visst, djupt där inne. -Han gav mig det. Tack.
Och han försökte våldta mig. Men hur är det med dig?
Bara bra. Du vet, Becca, hon är...
-Hej! -Jag vet.
Bered väg för segrarna.
-Seger. -Fick han rollen?
-Fick du rollen? Herregud! -Vad kul det är att se dig...
-Herregud... -Grattis!
-Är det där Rick Springfield? -Jag tror det, ja.
Och vem är du, vackra dam?
Rick Springfield och Andy Gibb på Solid Gold.
Betyder det ingenting för er?
Jag minns. Alla älskade Rick Springfield.
Hon hade inte affischen ovanför sängen.
Du övade säkert hon-ani till det, va?
Vet ni vad som fick igång min motor? Mannix.
Den där långe armeniern med stor kalufs.
Bara jag tänker på honom går jag igång.
Tonårsfantasier är toppen.
-Jag hade själv några. -Jaså, du?
Duran Duran? Boy George?
Cheryl Tiegs, om du vill veta.
Man måste komma ihåg att musiker, skådespelare, modeller...
är människor med brister.
De kan inte leva upp till spänningen, mysteriet,
som våra plågade tonårspsyken väljer att projicera på dem.
-Det är min poäng. -Herregud.
Jag fick en tjej att komma sju gånger en gång.
Under ett helt förhållande?
Alla på en gång?
Herrejävlar.
Vem vill ha dessert?
Skål, Rick Springfield. Vänta en stund.
Varför står du och tjurar i kylen?
80-talslegenden Rick Springfield stjäl din tjej.
Inte Jessies tjej. Runkles tjej.
-Jag är medveten om det. -Gå in dit och gör henne svartsjuk.
-Med vad? Ska du låna ut Karen? -Äckligt. Vad är det med dig?
-Vad är det med dig? -Dra åt helvete.
Hej. Verkligen?
Okej, vi... Vi kommer direkt.
-Vi måste sticka. -Va?
Problem med avkomman. Ingen panik.
Becca och Chelsea verkar ha gjort en räd i deras vinkällare.
Herregud. Jag visste att det skulle bli problem med Chelsea.
-Älskling... -Okej.
-Ring mig sen. -Det var verkligen trevligt.
-Jag hoppas hon mår bra. -Hej då, Rick Springfield.
Hej då.
Vill du...
gå upp till mitt rum och lyssna på skivor?
-Bara om de är mina. -Givetvis.
Så, Runkle,
vad får jag till efterrätt?
Du vet vad jag vill ha.
Rörstek. Ja, jag vet.
Jag går igenom en jobbig period just nu,
och du borde nog veta att jag troligtvis har en könssjukdom.
Ingen fara. Sätt på ett gummi bara, så kör vi.
Välkomna.
Ett glas vin? Fan, jag minns inte vilken årgång det är.
-Stacy! -Hon är onykter.
-Nej. -Titta på henne.
-Hon kan inte ens gå rakt. -Felicia, är du onykter?
Bara lite.
Sånt slöseri att låta allt fint vin gå till spillo.
De öppnade vin värt 3 000 dollar.
Vilken var det du sparade till vårt 20-årsjubileum?
Inte för att vi kommer att nå dit.
Älskling, ta det lite lugnt.
Karen, får det vara ett glas?
Jag har en -82 Petrus, en -86 Château Margaux,
och en -92 Screaming Eagle Cab utan motstycke.
-Vad får det lov att vara? -Det här är inget jävla samkväm!
Jag kom hit för att hämta min dotter! Var är hon?
Becca!
-Jag förstår att du är orolig, men... -Becca!
-..är det nödvändigt att svära? -Var fan är hon?
Stort hus. De har ungarna fastkedjade i källaren.
-Hank! -Hon är inte så farlig som hon verkar.
Hon har problem med att hantera sin ilska.
-Tack. -Härligt. En hel familj sociopater.
Hon kanske har rätt den här gången. Vi borde hämta Becca och sticka.
-Ja! -Som ni vill!
Kan vi inte bara sitta ner som vuxna människor och prata om det här?
Vadå? Din syn på uselt föräldraskap?
Jag tror inte vi har nåt att komma med där, även om du har rätt.
Ska vi försöka hålla oss lugna, allihop?
Tjejerna testar bara våra gränser.
Det är helt normalt i deras ålder.
Normalt för Chelsea, kanske.
-Antyder du att det är Chelseas fel? -Jag antyder ingenting.
-Jag säger det rent ut. -Att du har mage.
Nu har du retat upp dekanus. Becca!
Hank, hitta henne.
Fan, Stacy. Hon har rätt. Det är klart att det är Chelseas fel.
Becca är inte företagssam nog att hamna i knipa.
-Hon följer bara. -Ursäkta mig?
Jag menar det på ett bra sätt. Tonåringar suger.
De är för jävliga allihop, särskilt Chelsea.
Jag hoppas bara hon hinner fylla 17 utan att bli gravid.
Älskling!
Det är inte rättvist.
Ni är såna jävla hycklare allihop.
Det är ni som har gjort oss till vad vi är.
-Kom nu, gumman, så åker vi hem. -Jag vill inte åka hem.
-Hank! -Jag vill att ni lyssnar på mig.
Gumman, vi är här.
Vi lyssnar. Vi vill höra.
Vad är det du vill säga?
Vad är det... Åh, jösses.
Ja, ja, ja, Rick Springfield!
Fan, vad jag älskar det här!
Jag med, jag med!
Varför dröjde du så länge?
De har varit igång ett bra tag nu.
Det låter trevligt. Jag började nästan utan dig.
Jag diskade bara undan.
Tänkte lägga några saker i blöt.
Runkle...har du gråtit?
Lite kanske.
-Ja. -Men snälla!
Över det där? Det är barnsliga grejer.
-Ignorera det. -Förstör mig, Rick Springfield!
Hör du det där?
Hur ska jag kunna tävla med det!
Enda gången jag fick Marcy att tjuta så där
var när jag satte ringen på hennes finger!
-Harry Winston? -Tiffany.
Åh, Runkle.
Du är den mest tragiska tönt jag träffat!
Ditt glas är alltid halvtomt, va? Aldrig halvfullt?
Just nu är min fru halvfull av Rick Springfield!
Det är precis vad jag menar. Karlar!
Ni är en bunt meshögar allihop.
Ja, ja, ja!
-Ska du gå? -Ja.
Du slipper undan den här gången.
Men innan jag går...
ska jag ge dig ett litet tips om hur du får tillbaka din heta lilla fruga.
Sex ska vara glädje, Runkle, ren glädje.
Och om du har glömt hur det låter...
Sluta inte!
Nej, Runkle!
Sluta! Åh, Gud!
Du är bra!
Det är perfekt!
Collini...utgår.
Här, ta det här.
Du kanske vaknar mitt i natten...
och längtar efter en Egg McMuffin.
Det viktiga är att inte kliva av,
utan att sitta kvar i stolen med säkerhetsbältet fastspänt.
Okej, sötnos?
God natt, sötnos.
Jag lovar att allting känns bättre imorgon.
Utom huvudet, det lär kännas mycket värre.
Stanna.
Vad är det, gumman?
Vi måste inte göra som hon säger.
-Vad vem säger? -Hon.
Fienden.
Din mamma är inte fienden.
Hon älskar dig. Hon vill bara ditt bästa.
Mamma fattar inte. Det kommer hon aldrig att göra.
Det är så här det är, okej?
En dag kommer jag vakna och vara som hon,
1,80 lång och vacker.
Du är redan vacker.
Chelsea är den enda vän jag nånsin haft,
den enda som accepterar mig för den jag är.
-Det är inte sant. -Jo.
Vet du hur det känns att inte ha någon eller något,
hur hemskt det känns?
Jag tror det.
En gång i tiden kände jag så.
Nu har jag dig.
På nåt sätt...
har jag ändå ingenting.
God natt.
Tack.
Jag antar att du är på hennes sida,
som om ni två är nåt slags lag nu.
Visst är vi ett lag.
Men inget bra lag, inte utan vår lagkapten.
Du har rätt. LA är inget ställe att uppfostra en dotter på.
Eller en pappa.
Vi behöver din vägledning.
Vi behöver dig, Kära Mor...
Verkligen.
Även om vi tar dig för givet ibland
och är pinsamma och blir fulla,
och beter oss som om vi inte bryr oss om nånting.
Så ni är båda tonårstjejer innerst inne?
Ja, det är vi, båda två.
Jag tycker om dig sån här.
Vadå, alldeles undergiven?
Ja. Du är som modellera i mina händer.
-Det är jag. -Just det.
Gör vad du vill med mig.
-Vad som helst? -Ja, vad som helst.
-Hank? -Vad...
Du vet det jag sa om Bill i morse?
Ja.
Lurad.
Ditt svin.