Tidligere...
Min skitne hore av en nese beklager at hun sviktet deg.
Jeg vil fikse dette, Charlie.
Kom igjen, si det.
Jeg blir knullet av Rick Springfield.
Vil du bli med opp på rommet mitt
og høre på plater?
-Bare hvis de er mine. -Bra.
-Du er studenten min. -Ikke nå lenger.
Jeg bød på meg selv, og du var ikke interessert.
Hvis jeg bare kunne få en liten smak.
Jeg elsker deg, Hank Moody.
Hallo!
Har du ligget med assistenten din samtidig som du lå med meg?
Hva?
Faren din knuller mora mi.
Mener du at vi bør flytte fra LA?
Alle tre, flytte tilbake til New York sammen?
Ja. Slutten på semesteret eller noe.
Hei!
Vær så god. Du har rett til det.
Kan ikke nekte deg.
Gi meg sparken.
-Jeg vil ikke sparke deg. -At det var?
Dessverre vil ingen av kvinnene du har utnyttet så grovt,
stå fram og anmelde deg,
og uten det ender saken her.
Du vinner, Hank Moody. Jeg innrømmer nederlaget.
Ikke engang min kone vil si noe stygt om deg.
Eller burde jeg si ekskone?
I morges forlangte hun at jeg skulle forlate huset.
-Det gjorde hun ikke! -Jo.
Man kan ikke sparke dekanus ut av dekanusboligen.
Det er helt feil. Du må vinne henne tilbake.
Jeg kan hjelpe. Hva vil du jeg skal gjøre? Bare spør.
Spør meg. Hva kan jeg gjøre?
-Jeg har et spørsmål til deg. -Ikke nå. Det ringer.
M Flower. Jeg kjenner ikke nummeret, trenger ikke ta den.
Mayflower, din idiot. Mayflower jenteskole.
Det kan være viktig!
-Hank Moody. -Stacy Koons.
Ja, jeg kan vente på rektor Green
angående en disiplinsak.
Jeg kan også vente på rektor Green.
Dette er rektor Green. Jeg tar det.
Jeg lytter. Kamp?
Du mener uenighet eller diskusjon.
-Å, den slags kamp. -Hva slags kamp?
En fysisk konfrontasjon.
Å ja. Det er jenta mi.
Utvisning er ikke noe vi gjerne tyr til.
-Utvisning. -Rolig, dekanus.
Ikke så gøy å sitte på den andre siden, hva?
La oss bare vente og høre hva rektor Green har å si.
-For en smisker. -Hun sa jo ikke at begge jentene...
Begge er utvist.
Vi har nulltoleranse
når det gjelder vold.
Vi har bare aldri behøvd å gå til dette skrittet før,
siden de fleste elevene våre har lært seg
ikke å ty til fysisk vold som uttrykksform.
Se det fra den lyse siden.
Vi er historiske. Bra for kvinnerettigheter.
Dette er helt feil.
Becca ville aldri slå noen.
Ikke uten å bli provosert. Vi finner oss ikke i hva som helst.
Han innrømmer at det var Beccas skyld.
-Det gjorde jeg ikke. -Jo.
Det er sikkert ikke nødvendig med en så streng reaksjon,
som kan påvirke jentenes akademiske framtid.
Chelsea var opprørt fordi faren hennes skal flytte ut.
Jeg forsøkte å forklare at det ikke var Hanks skyld.
Hva? Hva prater hun om?
Jeg vet ikke. Den aksenten...
-Jeg er lei for det. -Hanks skyld?
Du har ikke fortalt det.
Fortalt hva?
Beccas far og jeg har hatt en liten affære
som indirekte kan ha bidratt til jentenes lille håndgemeng.
Hun tuller, ikke sant? Det kan ikke være sant.
Han knuller kona mi, og det er jeg som må ut.
-Jeg blir kvalm. -Du gjør det verre.
-Jeg synes ikke det. -Karen...
Du. Hvis du sier ett ord,
skal jeg vise deg hvor Becca lærte å slåss.
Hei der, Minni Mus.
Burde ikke du være påkledd og klar?
Klær til å vokse i.
Skjønner? "Klær til å vokse i".
Dra til helvete.
Rick Springfield har ennå ikke ringt!
Du trenger ikke høres så glad ut.
Han har vært ved Tahoe i tre dager.
-Jeg vet det. -Det var stort.
Han trenger sikkert å slappe av nå.
Ja da. Eller kanskje...
han forsøker å fortelle deg noe.
Det kan være til det beste.
-Han ringer. -Kanskje.
Eller...kanskje ikke.
Kanskje det at Rick Springfield ikke ringer deg på tre dager,
er hans måte å si at han ikke ser ditt sanne jeg,
ikke setter pris på det kvinnelige ved deg og så videre.
Kan du passe dine egne saker?
Rick Springfield er min sak. Han er klienten min.
Jeg skal si deg noe. Jeg har sett ting,
på nært hold, skikkelig syke ting.
Han er ingen stor kvinnevenn.
Mens du er en kvinnesaksforkjemper.
-Nei. -Nei, jeg skjønner.
Jeg dater drømmeforelskelsen...
er på toppen seksuelt,
er så nær å få solgt dette huset
og komme meg videre i livet,
og du vil ikke at jeg skal være lykkelig, Charlie.
Selvsagt vil jeg at du skal være lykkelig.
Vi snakker jo sammen her.
Jeg savner dette. Jeg savner oss.
Vet du hvor lenge det er siden
jeg har hørt deg si de tre små ordene?
-Slikk fitta mi? -"Slikk fitta mi."
Nei, ikke "slikk fitta mi".
"Jeg elsker deg." Jeg mener ikke å være en masekråke.
Jeg vil ikke at du skal kaste bort livet
på å vente på en telefon som kanskje ikke kommer.
Den kommer.
Forresten, den homofile onkelen min ringte.
Han vil ha tilbake uttrykkene sine.
Det blir visst hjemmeundervisning likevel.
Du får håpe at han husker algebraen sin,
for du kan ikke gå på privatskole i New York etter dette.
-Hun ble åpenbart provosert. -Ja.
Hun sa du ødela hjemmet hennes, og det gjorde du.
Men jeg klarte ikke å la være å dytte henne mot en automat.
Så begynte vi å slå. Fornøyd?
Hank, jeg ba deg gjøre én ting.
Passe på Becca. Er det så vanskelig?
Veldig vanskelig. Jeg skjønner det nå.
Det kan ikke ha vært så vanskelig.
-Hva skal det bety? -Du vet hva det betyr.
Er du sint på grunn av Felicia?
Nei. Du får ikke gleden av å se meg sint.
Jeg vet ikke om det er noen glede.
Mens jeg jobber livet av meg, innleder du et slags forhold
til verdens mest irriterende kvinne,
som tilfeldigvis også er mor til Beccas beste venn, og sjefen din!
-Hva er... -Det er ikke et forhold, langt ifra.
Det vet du. Hun ville bare ligge med noen, hvem som helst,
for å hevne seg på mannen sin.
Jeg mente det var en dårlig idé.
Vi bør ikke involvere oss i andres ekteskapsproblemer,
for det er triste, fæle greier, jeg ville holde oss utenfor.
Du gjorde en god jobb med å ikke involvere deg.
Jeg gjorde det, i begynnelsen. Jeg nektet.
Men så ville hun benytte seg av frikortet med en annen mann,
en skikkelig dust...
Vet du hva? Ut!
Hva?
Jeg vil ikke høre om Felicia og midtlivskrisen hennes.
-Jeg vil ikke snakke om den. -Vet du
-hvor utrolig irriterende du er? -Ja.
Jeg vil bare fortelle hva som skjedde.
Gå nå, ok?
Jeg trenger fred og ro. Det må være noe du skal gjøre,
karakterer å sette, marihuana å røyke.
Studenter å knulle.
Hva? Så det er greit for deg hvis jeg...
Kan du...
Stemme som en engel.
Jeg skal spille denne for jentene på barnehjemmet.
Greit. Jeg skal holde en veldedighetskonsert
på The Grove torsdag kveld.
Halvparten går til unge diabetikere.
Hva er det?
Jeg er målløs.
Jenter på barnehjemmet? Unge diabetikere?
Hvem er dere to, og hva har dere gjort
med de nymfomane sosiopatene jeg elsker og hater?
Beklager, Runkle. Jeg er en sammensatt person.
Jeg også. Og veldedighet er et fint sted å finne single fitter.
Og han er tilbake.
Du skulle sett meg i Tahoe. To netter, seks jenter -ingen gummi.
Bravo, Rick.
Men sikkerhet først, sier jeg alltid.
Men på den annen side
er det ikke jeg som har et intimt forhold til kona mi for tiden.
Klapp igjen, Runkle. Livet er komplisert.
Du bør skjerpe deg -kvinnene, drikkingen.
Om ikke for Marcys skyld, så for karrieren din.
Vi har gitt deg ditt livs comeback-sjanse.
Ikke ødelegg den.
Ikke bruk c-ordet. Jeg kommer ikke tilbake.
Apropos det, jeg trenger litt snø.
Hva?
Du hørte meg.
Snø, k, coke, cola.
Filmingen begynner i morgen. Siste sjanse.
Med all respekt, 80-tallsstjerne,
jeg tror du har bedre tilgang på kokain enn jeg har.
-Hva så? -Hvorfor ber du meg
skaffe stoff som om jeg er assistenten din?
La meg se. Fordi jeg kan.
Jeg liker ikke tonen din.
Klokka 21, vogna mi på settet, ok?
Herregud, Runkle.
Ta deg sammen!
Hvis en klient ber deg ta på hushjelpkostyme og slikke ham bak,
gjør du det, ok?
Jeg skulle hjulpet ham selv, men fyren min er i Thailand.
Bare litt sexturisme eller noe sånt.
Så du må gjøre det. Det glemte jeg nesten.
Her.
Årsbonus.
Ikke bruk alt på ett sted.
Det virker veldig lite.
Jeg fikk større bonus da jeg jobbet på Blockbuster i -91.
Vent. Spol tilbake. Jobbet Hank Moody på Blockbuster?
Ja, jeg hadde kakibuksene, pologenseren.
Hele pakka. Jeg pleide å klippe porno inn i Disney-filmer.
Så klart.
Men tilbake til deg.
Hvordan føles alt dette...
emosjonelt sett?
Vel...
med både den triste, lille bonusen
og min nye stilling som Rick Springfields langer/hallik
føles det ganske elendig emosjonelt sett.
Nok! Jeg har fått nok av tullpreiket ditt.
Min tur. Vi bytter.
Becca ble utvist.
Hun ga bestevennen sin juling.
Jaså? Er det ekkelt at jeg synes det er litt opphissende?
-Ja. -Fortsett.
Karen er rasende, naturlig nok.
Jeg vet ikke hvordan alt kom ut av kontroll.
Chelsea og Becca var som erteris, som deg og meg.
Felicia har kastet ut dekanus, og det er ikke riktig.
Og jeg vet jeg burde være lykkelig,
for vi skal snart flytte til New York sammen.
Gråter du?
Jeg trenger kokain!
-Og hvorfor bryr det meg? -Vet ikke!
Jeg kan få sparken! Collini driter i meg.
Marcy er en fremmed.
Ingen tar seg av meg!
Og nå skal du også forlate meg. Flytte tilbake til New York.
Kom hit.
Storegutt.
Beklager.
Forstyrrer jeg noe, professor Moody?
Nei. Bare et totalt sammenbrudd.
Jeg skal bare hente oppgaven min. Jill sa hun hadde rettet dem.
Vær så god.
Og du bør kontakte Dave Edelstein.
Han er en drittsekk,
men har dritbra kokain.
Hva? Det hjelper studiene.
Dessuten demper det kvelningsrefleksen.
Bra for...du vet.
Notert. Og glemt.
Dele?
De vil ikke høre det.
En upålitelig langer, noe så frekt.
-Ja vel. Vi prøvde. -Er det sånn du prøver?
-Hva? -Ikke rart den forrige boka mi ikke solgte.
Herregud, politiet.
Ulåst.
Gå.
Kom igjen.
Fleshlight, diskré, sikker.
Liker ikke å si det, men det er svært sannsynlig.
Kanskje i labia. Definitivt vasektomi.
-Jeg ville sjekket det. -Faen.
Likner deg. Se etter.
Dypere.
Kom deg inn.
Å, Charlie.
Den er klissete inni.
Hvorfor ler du?
Fordi jeg vet hvor det er.
Gå.
Helvete.
Det er ikke sant.
Jeg hadde noen da jeg var liten. De er helt harmløse.
-Bare gjør det. -Hva er dette?
Du er visst ingen slem gutt, hva?
Nei...
Du er en flink, liten gutt.
Flink gutt.
-Herregud! -Faen, Runkle!
-Hva faen? -Den beit meg!
Det jævla monsteret beit meg.
Faen. Tenk om den er giftig?
Hjerteslagene blir svakere.
Herregud, det er noe merkelig som skjer.
-Er det? -Du er blitt en enda større feiging!
Det er en strømpebåndsnok, en forvokst mark. Det går fint.
Unnskyld meg. Legitimasjon. Nå.
Vi er bare på besøk.
-Jaså? Hvem besøker dere? -Fetteren hans.
-Ja. -Kjæreste. Nevøen hans.
David Edelstein.
Runkle.
Løp, Runkle!
Beklager.
Jøsses. Ok. Beklager.
Beklager.
Det var venstre balle!
Det er høyre balle!
Ikke glans!
Runkle, redd deg selv! Løp!
Forsiktig med håndjernene.
-Du gjør en stor feil. -Spar det til politiet.
Jeg har et nært forhold til dekanus. Han vil ikke like dette.
-Er du en venn av dekanus? -Jeg knullet kona hans.
Ikke noe middag?
Jeg trodde ikke du ville være sulten.
Det er jeg ikke.
Ikke jeg heller.
Har du sett?
Vi har noe til felles.
Det, og at begge er sure på ham.
Jeg er ikke sur på ham, for det er ikke passende for...
-Mor. -Datter.
Jeg vil bare vite hva som skjer med livet mitt.
Ja. Det er rimelig.
Helt grunnleggende ting.
Hvor skal jeg gå på skole?
Skal han bo hos oss eller ikke?
Er det noen som har ansvaret her?
Eller skal vi bare fortsette i limbus?
Jeg vet det ikke gir mening, vennen.
Ikke snakk sånn til meg. Jeg er ikke seks år gammel.
-Jeg trenger ordentlige svar. -Jeg vet det.
Du har rett, beklager.
Jeg vet det ikke er godt nok.
Jeg hadde en plan.
Jeg hadde det.
Men det gikk ikke sånn som jeg trodde.
Trodde du han ville være flink til å ha ansvaret?
Akkurat.
Jeg har en idé. Vi stikker.
Vi har vært inne i hele dag. Vi trenger frisk luft.
Samme det.
Det var et slags ja, ikke sant?
Bli med meg.
Her er jakka. Vær så god.
Hei.
Du henger og slenger, Rick.
Ja, jeg liker lufting når jeg tar coke.
Tydeligvis.
Herregud.
Ok. Hør her, Rick.
Før jeg gir deg varene,
er det noe jeg må få sagt.
Ja vel, Charlie. Det er ok.
Jeg gikk over streken. Beklager.
Du er agenten min. Ikke en visergutt.
Jeg er overrasket.
Vel, ok. Takk, Rick.
-Det setter jeg pris på. -Ok. Så?
-Coke! -Absolutt.
Jeg er bare veldig tørst. Det har vært en lang tur.
Jeg ser du har kjøler. Jeg trenger forfriskninger.
Hvor er hun?
Marcy, hvor er du? Jeg vet du er her.
Oi da.
Jeg vet ikke hva som er mest sjokkerende.
At du tydeligvis har erstattet meg helt,
eller at du setter nykterheten på spill for den dusten!
Den dusten er tilfeldigvis
en av de snilleste og mest omtenksomme elskerne jeg har møtt.
Jeg vet om et par strippere som ville være uenige.
Pass deg, Runkle. Gi meg snøen!
Hvor er det?
Faen!
-Vil du ha sparken? -Det går ikke.
-Jaså? Hvorfor ikke? -Fordi jeg sparker deg først!
Akkurat. Jeg blåser i hvor mye business du skaper.
Du er en følelsesmessig albatross,
-og jeg er ferdig med deg! -Perspektiv, Charlie.
Vil du tilbake til The Valley?
Kanskje jeg ble litt revet med.
Det jeg mente å si, var...
Nei, nei, nei. Det er for sent. Du er død for meg.
Og du kan si til den gamle fitta Collini
at hele Harry Greenberg Agency er døde for meg.
Faen ta deg!
Og faen ta BMW-en din og det dumme, skallede hodet ditt
og det vesle, bedritne livet ditt!
Gi meg snøen min og kom deg vekk!
Med glede.
Faen! Hva i helvete?
Liker du drømmeforelskelsen din nå?
Helvete!
Det er som å se en kunstløper falle.
Kom igjen. Vi drar.
Innkommende! Bang! Bang!
Bang! Og den lille fuglen sa...
Pappa!
Å ja.
Jeg trodde du hatet Chelsea.
Når begynte du å bry deg om hva jeg synes?
Poenget er å si det du vil si. Kom igjen.
Bank, bank.
Ikke vær redd. Vi kommer i fred.
Hallo! Chelsea!
Se hvem som er her! Kom inn.
-Jeg ser det. -Takk.
Jeg vet ikke om jeg bryr meg.
Det er vel slik det ønskes velkommen her nå for tiden.
Jeg ville bare si unnskyld
for at jeg slo deg.
Og for at jeg kalte deg en dum fitte.
-Jeg var veldig opprørt. -Se der.
Detente. Yndlingsdelen min av enhver krig.
Kan ikke du og Becca gå opp på rommet ditt?
Det er ikke nødvendig.
-Jeg gjør ferdig middagen. -Det går bra.
Hvis dere to ikke har noe imot det,
vil jeg nyte litt kvalitetstid med faren min...
før han sjekker inn på Heartbreak Hotel.
Vi vet det. Vi har vært gjennom det.
Ikke få det til å høres så dystert ut.
Godt forsøk, men vet du hva jeg synes?
Det er mye bedre å ikke lyve for dem,
for de skjønner når ting er ille.
-Jeg vet ikke om ting er så... -Det er ille. Se det i øynene.
Takket være du-vet-hvem.
Det hadde vært fint å gi kunne Hank skylden for alt,
men det er faktisk litt mer komplisert enn som så.
Jeg snakker ikke om Hank. Jeg snakker om mamma.
-Hun driter seg ut. -Det er sant.
Jeg går på rommet mitt.
Der er jeg, i fall du vil si mer unnskyld eller noe.
Hun mener det sikkert ikke. Kom igjen. Prøv.
Det går bra.
Vet du hvordan vi virkelig kunne hevne oss
på partnerne våre?
Hvis vi lå med hverandre...
det ville virkelig gjøre dem forbannet.
-Hva? -Jøss.
-Becca! -For tidlig?
Du har rett. Det er for tidlig. Hjertet mitt må leges.
Jeg vet ikke engang om vesledekanus er klar for det.
-Hva med et glass vin? -Ja takk.
Endelig fri!
Luften lukter bedre når man har sittet inne.
Takk for at du gjør dette.
Tenk at du ikke har noe bedre å bruke kvelden på.
Jeg kunne jo ikke la deg råtne der inne.
Det har hendt.
Det var jeg som gjorde den tabben å ansette deg.
Ja, det gjorde du.
Og jeg gir aldri opp tabbene mine. Jeg fortsetter til siste slutt.
Er det der vi er? Jeg visste jeg kjente igjen stedet.
Jeg angrer ikke på noe,
på tross av ydmykelsen, sladderen på jobben
eller slutten på ekteskapet mitt.
Skal dere virkelig skilles?
Ja. Det er en god følelse,
når du innser at all bitterheten og smerten ligger bak deg.
Jeg vet ikke, jeg... Jeg har vært der.
Jeg har det. Men det var ikke sånn for meg.
Det var mer som...
det åpnet seg et gigantisk hull i universet mitt.
Men du har aldri gitt helt slipp, har du vel?
Det er smerten som holder folk sammen, behovet for å såre hverandre.
Når det er borte, er det ingenting igjen som er verdt å redde.
Det godtar jeg ikke. Hvor er kjærligheten?
-Kjærligheten? -Ja. Hvor finnes den?
For å feilsitere en 70-tallsklassiker.
Ikke tving meg til å bli helt Roberta Flack.
Er det kjærlighet å torturere hverandre?
Tortur. Det høres ut som kjærlighet.
-Fortsett å tro det, hvis du vil. -Det er romantisk.
Jeg har fått nok tortur for ett liv.
Fått nok av å gjøre det rette.
Jeg trodde ikke du var en av de typene.
-De som lider i det stille. -Det er jeg ikke. Jeg lider høylytt.
-Du burde prøve. -Nei takk.
Fra nå av vil jeg heller være lykkelig.
Så du har oppdaget hemmeligheten bak lykke på ett kort semester?
Vel, jeg fikk litt hjelp.
Takk, professor.
Hvis du skulle ombestemme deg når det gjelder den filosofien,
si fra.
Jeg vil være her.