Detta har hänt:
Min slyna till näsa är ledsen att hon har svikit dig.
Jag vill fixa det här.
Säg det, raring.
Jag blir knullad av Rick Springfield.
Vill du gå upp till mitt rum
och lyssna på skivor?
-Bara om de är mina. -Givetvis.
-Du är min elev. -Inte nu längre.
Jag erbjöd mig och du var inte intresserad.
Om jag bara hade kunnat få en smakbit.
Jag är kär i dig, Hank Moody.
Låg du med din assistent under hela tiden du låg med mig?
Va?
Din pappa knullar min mamma!
Menar du att vi ska packa och lämna LA?
Vi tre, flytta tillbaka till New York tillsammans?
Snart, ja. Slutet på terminen eller nåt.
Hej!
Kör på. Du har förtjänat rättigheten.
Jag kan inte neka dig privilegiet.
Ge mig sparken.
-Jag tänker inte sparka dig. -Ursäkta?
Tyvärr har inte en enda av de damer du besudlade
gått med på att anmäla dig.
Därmed är detta avslutat.
Du vinner, Hank Moody. Jag ger mig.
Inte ens min fru vill säga ett ont ord om dig.
Eller ska jag säga ex-fru?
I morse bad hon mig lämna huset.
-Det gjorde hon inte! -Jo, det gjorde hon.
Man sparkar inte ut dekanus ur hans boning.
Det är fel. Du måste få henne tillbaka.
Jag hjälper dig. Vad vill du att jag ska göra?
Säg bara till.
-Okej, jag har en fråga. -Inte nu. Det ringer.
"M Flower". Jag känner inte igen numret, jag svarar inte.
Mayflower, idiot. Mayflowers flickskola.
Det kan vara viktigt!
-Hank Moody. -Stacy Koons.
Ja, jag kan prata med rektor Green
angående en disciplinfråga.
Jag kan också prata med rektor Green.
Jaså, är det rektor Green? Jag sköter det här.
Jag lyssnar. Ett bråk?
Du menar meningsskiljaktighet, en diskussion?
-Jaså den sortens bråk. -Vadå för bråk?
En fysisk konfrontation.
Ja. Det är min tjej, det!
LITTERATURKRITIKERN
Relegering är inte något vi tar lätt på.
-Relegering? -Lugn, dekanus.
Det är inte lika kul på den här sidan skrivbordet.
Ja, låt oss lyssna på rektor Green.
-Vilken rövslickare. -Hon sa inte att båda flickorna...
Jo, båda blir relegerade.
Vi har nolltolerans
vad gäller våld här på Mayflowerskolan.
Men vi har aldrig tvingats tillämpa detta förr,
eftersom de flesta unga damer här har uppfostrats
till att inte använda fysiskt våld som uttrycksmedel.
Låt oss se det från den ljusa sidan.
Vi skapar historia. Fram för kvinnors rättigheter.
Vet du vad? Det här är fel.
Becca skulle aldrig slå nån.
Inte utan provokation. Vi tar inte skit utan att ge igen.
Nu medgav han att det var Beccas fel.
-Det gjorde jag inte. -Jo.
Rektor Green, jag tror inte det behövs drastiska åtgärder
som får konsekvenser för flickornas akademiska framtid.
Chelsea var upprörd igår eftersom hennes pappa flyttade ut.
Jag försökte förklara att det inte var Hanks fel.
Vad pratar hon om?
Jag vet inte. Den där accenten hon har...
-Jag är ledsen. -Hanks fel?
Du har inte berättat det för henne.
Berättat vad?
Beccas pappa och jag har varit intima,
vilket kan ha bidragit, indirekt, till flickornas lilla oenighet.
Hon skojar, va? Du måste driva med mig.
Han knullar min fru, och på nåt sätt är det jag som får sova borta.
-Jag mår illa. -Du gör det bara värre.
-Jag tror inte det. -Karen...
Om du säger ett ord till mig,
så visar jag dig var Becca lärde sig slåss.
Hej, Mimmi Pigg.
Borde inte du vara klädd och redo för action?
Jag menar vaxning. Vaxningsaction.
Hörde du? Det är poesi. Vaxningsaction.
Bit mig.
Rick Springfield har fortfarande inte ringt!
Du behöver inte låta så nöjd över det.
Mannen har varit i Tahoe i tre dar.
-Jag vet. -Det var en megashow för honom.
Han varvar nog ner just nu.
Visst. Eller så kanske...
han försöker säga dig nåt.
Det här kanske ändå är det bästa.
-Han ringer. -Kanske.
Eller...kanske inte.
Att Rick Springfield inte ringer dig på tre dar
kanske är hans sätt att säga att han inte ser vem du är,
att han inte värdesätter din inre kvinna och så vidare.
Herregud, kan du sköta dina egna affärer?
Rick Springfield är mina affärer. Han är min klient.
Jag har sett saker, Marce,
på nära håll, riktigt sjuka grejer.
Den killen är inte kvinnans bästa vän.
Som om du är nån jävla kvinnokämpe.
-Långt därifrån. -Jag fattar precis.
Jag dejtar min drömkille...
når min sexuella höjdpunkt,
är så här nära att sälja det här frigida huset
och gå vidare med mitt liv,
men du vill inte att jag ska vara lycklig.
Det är klart jag vill.
Herregud, vi pratar ju nu.
Jag saknar det här. Jag saknar oss.
Vet du hur länge sen det är
sen jag hörde dig säga de tre små orden?
-Ät min mussla? -Ät min...
Nej, inte "ät min mussla".
Jag älskar dig. Jag vill inte verka bitter, gumman,
men du ska inte kasta bort ditt liv
med att vänta på ett samtal som kanske aldrig kommer.
Det kommer, din fåne.
Förresten ringde min homosexuella farbror.
Han vill ha sina uttryck tillbaka.
Det blir visst hemskola trots allt.
Låt oss hoppas att han minns sin algebra,
för du kommer definitivt inte in på privatskola i New York nu.
-Hon blev uppenbarligen provocerad. -Ja.
Hon kallade dig äktenskapsfördärvare, vilket du är.
Det hindrade mig inte från att knuffa in henne i en godisautomat.
Sedan började vi slåss. Nöjd nu?
Jag bad dig om en sak.
Ta hand om Becca. Hur svårt är det?
Väldigt svårt. Jag inser det nu.
Så svårt kan det väl inte vara?
-Vad ska det betyda? -Det vet du.
Är du sur över Felicia?
Den tillfredsställelsen tänker jag inte ge dig.
Det skulle knappast vara tillfredsställande.
Jag sliter häcken av mig i New York, medan du inleder nåt sorts förhållande
med jordens mest irriterande kvinna,
som även råkar vara mamma till Beccas bästa vän, och din chef!
-Vad är... -Det var långt ifrån ett förhållande.
Hon ville bara ligga med nån, vem som helst,
för att få sin hämnd på dekanus.
Jag ville inte. Jag tyckte det var fel.
Vi lägger oss inte i andras äktenskapstrubbel.
Vi har varit där, det är tragiskt och rörigt, och jag ville hålla oss utanför.
Du lyckades verkligen hålla dig utanför.
Ja, först. Jag vägrade.
Men sen tänkte hon lösa in frikortet med en annan kille,
en riktig runtknullande nörd...
Vet du vad? Ut!
Vadå?
Jag vill inte höra om Felicias medelålderskris.
-Jag vill inte prata om det. -Anar du
-hur satans irriterande du är? -Ja.
Jag vill bara redogöra för vad som hände.
Försvinn nu.
Jag behöver ro. Du har säkert nåt att göra.
Uppsatser att rätta, marijuana att röka.
Eller elever att knulla.
Så det vore helt okej om jag...
Skulle du...
En satans änglakör.
Jag måste spela den här för flickorna på barnhemmet.
Jag anordnar en välgörenhetskonsert för barn
på the Grove på torsdag kväll.
Hälften av intäkterna går till unga med diabetes.
Vadå?
Jag är mållös.
Flickor på barnhemmet? Unga med diabetes?
Vilka är ni, och vad har ni gjort
med de nymfomanska sociopater jag lärt mig att älska och hata?
Ledsen att göra dig besviken. Jag är en komplicerad varelse.
Jag med. Välgörenhetsgalor är dessutom bra mark för singelfitta.
Han är tillbaka.
Du skulle ha sett mig i Tahoe. Två nätter, sex tjejer -inga gummin.
Bravo, Rick.
Säkerheten först, förstås.
Å andra sidan
är det inte jag som är intim med frun för närvarande.
Lägg av. Livet är rörigt.
Du måste skärpa till dig -flörtandet, supandet.
Om inte för Marcys skull, så gör det för din karriär.
Vi har fixat ditt livs comeback.
Sabba det inte.
Använd inte C-ordet, okej? Jag har inte varit borta.
Just det, jag behöver lite kola.
Ursäkta?
Du hörde mig.
Lite kola, snö, koks, pulver, ängladamm.
Jag börjar filma imorgon. Det är sista chansen att bli rejält hög.
Med respekt, 80-talsstjärnan,
men du har nog bättre kontakter för det än jag har.
-Och? -Varför ber du mig
ordna droger som om jag vore din assistent?
Låt mig tänka. För att jag kan, för fan.
Jag gillar inte din ton alls.
Klockan 9 ikväll, i min trailer. Okej?
Herregud, Runkle.
Skärp dig!
Om en klient vill att du klär ut dig till fransyska och ta honom bakifrån,
så gör du det, med bravur.
Jag hade ordnat det själv, men min kontakt är i Thailand.
Lite sexturism eller nåt liknande.
Det här får du sköta. Glömde nästan.
Här.
Årliga bonusen.
Gör inte av med allt på en gång.
Det här verkar lite.
Jag fick nog större bonus när jag jobbade i videoaffär 1991.
Vänta lite. Jobbade Hank Moody i videoaffär?
Ja, jag bar khakis och instoppad polotröja.
Jag brukade klippa in porr i Disneyfilmerna.
Klart du gjorde.
Men tillbaka till dig.
Hur känns allt det här...
känslomässigt?
Tja...
med min sorgliga lilla bonuscheck
och nya roll som Rick Springfields langare och torsk,
får jag nog säga att jag mår skit känslomässigt.
Det räcker! Jag har tröttnat på ditt pladder.
Min tur. Nu byter vi.
Becca har blivit relegerad.
Hon blev rasande på sin bästa kompis.
Är det sjukt att det tänder mig lite?
-Ja. -Fortsätt.
Karen är skitförbannad, med rätta.
Jag fattar inte hur jag kunde tappa kontrollen så.
Chelsea och Becca var som ler och långhalm förr, som vi två.
Dekanus har sparkats ut av Felicia, och det är inte rätt.
Jag vet att jag borde vara glad,
eftersom vi snart kommer att flytta till New York.
Gråter du?
Jag behöver kokain!
-Vad har det med mig att göra? -Jag vet inte!
Jag kan få sparken! Collini skiter fullständigt i mig.
Marcy är som en jävla främling.
Ingen tar hand om mig!
Och nu lämnar du mig också. Du flyttar tillbaka till New York.
Kom hit.
Stora grabben.
Förlåt.
Stör jag, magister Moody?
Nej. Det är bara en komplett psykologisk härdsmälta.
Jag ska bara hämta uppsatsen. Jill sa att hon rättat dem.
Kör hårt.
Du borde kontakta Dave Edelstein.
En skithög,
men hans kola är helt jävla grym.
Vadå? Urbra studiehjälp.
Dessutom hämmar det min kräkreflex.
Bra för...ni vet.
Observerat. Utgå.
Shotgun?
De hör inte det där.
En opålitlig droglangare, vilken fräckhet.
-Nåväl. Vi försökte. -Är det så du försöker?
-Va? -Inte undra på att min bok inte sålde.
Herregud, polisen.
Olåst.
Gå.
Lägg av.
En fittlampa, osviklig, säker.
Jag vill inte säga det, men mycket troligt.
Längst in förmodligen.
-Jag hade kollat upp det. -Skit!
Den liknar dig lite. Kolla den.
Gå djupt. Gräv ner.
In med dig.
Åh, Charlie.
Fy tusan. Den är klibbig inuti.
Vad skrattar du åt?
För att jag vet var den är, ljushuvud.
Gå.
Fy satan.
Du skojar?
Kom igen. Jag hade såna som barn. De är raringar med fjäll.
-Gör det bara. -Vad är det här?
Du är inte så farlig egentligen, eller hur?
Nej då...
Du är en snäll liten pojke.
Duktig pojke.
-Helvete! -Skit också!
-Vad fan, Runkle? -Den jäveln åt mig!
Det satans jävla monstret åt av mitt kött.
Herregud, tänk om den är giftig?
Jag tror mitt hjärta börjar sakta ner.
Åh gud, jag tror nåt konstigt händer.
-Gör det? -Du förvandlas till ett ännu större mjäk!
Det är en strumpebandssnok. En förvuxen daggmask.
Ursäkta mig. ID-kort. Nu.
Vi är bara på besök.
-Vem hälsar ni på? -Hans kusin.
-Ja. -Älskare. Hans brorson.
David Edelstein.
Runkle.
Spring, Runkle!
Förlåt.
Jisses. Okej. Förlåt.
Förlåt mig.
Det är min vänstra kula!
Det är min högra kula.
Inte körtlarna!
Rädda dig själv. Spring!
Försiktigt med handklovarna, onda väktare.
-Du begår ett misstag. -Spara det till snuten.
Jag står dekanus nära. Han kommer inte att gilla det här.
-Är du vän med dekanus? -Jag knullade hans fru.
Va, ingen middag?
Jag trodde inte du skulle vara hungrig.
Det är jag inte.
Inte jag heller.
Otroligt.
Vi har nåt gemensamt.
Det och så är vi båda förbannade på honom.
Jag är inte förbannad på honom, det passar sig inte...
-Mor. -Dotter.
Jag vill bara veta vad fan som händer med mitt liv.
Det är förståeligt.
Enkla, grundläggande saker.
Var ska jag gå i skola?
Ska han bo med oss? Ska han inte det?
Är det nån som sköter det här?
Eller ska vi fortsätta i limbo i all evighet?
Sötnos, jag vet att det är svårt att förstå.
Kalla mig inte sötnos. Jag är inte sex längre.
-Jag behöver riktiga svar. -Jag vet.
Du har rätt, förlåt mig.
Och det är långt ifrån tillräckligt.
Jag hade en plan.
Det hade jag.
Men den funkade inte som jag trodde.
Trodde du att han skulle fixa det här?
Just det.
Jag har en idé. Kom, så åker vi.
Vi har varit inne hela dan. Vi behöver frisk luft.
Säger du det, så.
Det där var nästan ett ja, eller hur?
Kom.
Här är jackan.
Hej, grabben.
De hänger och dinglar, Rick.
Ja, jag gillar att låta bollarna spela fritt.
Uppenbarligen.
Herregud.
Hör på.
Innan jag ger dig grejerna
skulle jag vilja prata om en sak.
Okej, Charlie.
Jag gick för långt idag. Jag ber om ursäkt.
Du är min agent, inte min springpojke.
Jag är överraskad.
Okej. Tack, Rick.
-Jag uppskattar det. -Okej. Och?
-Kola! -Absolut.
Jag är väldigt törstig. Det var en lång resa.
Jag ser en kylväska. Jag behöver nåt att dricka.
Var är hon?
Marcy, var är du? Jag vet att du är här.
Jag vet inte vad som chockar mig mest.
Att du uppenbarligen har ersatt mig totalt,
eller att du sätter din nykterhet på spel för den här idiotens skull!
Den här idioten råkar vara
en av de finaste, mjukaste älskare jag haft.
Jag känner ett par strippor som nog är av annan åsikt.
Passa dig, Runkle. Ge mig min jävla kola!
Var är den?
Åh, skit!
-Vill du få sparken? -Det går inte.
-Jaså? Hurså? -För jag sparkar dig först!
Just det. Jag skiter i hur mycket du är värd.
Du är en känslomässig albatross
-och jag har fått nog av dig! -Perspektiv, Charlie.
Vill du återgå till att kränga bilar i the Valley?
Jag kanske hade lite bråttom.
Vad jag ville säga är...
Nej, det är för sent, din jävel. Du är död för mig.
Och hälsa subban Collini
att Harry Greenberg Agency också är död för mig.
Dra åt helvete!
Och din Z3 och ditt skalliga jävla huvud också
och ditt lilla, trista liv!
Ge mig min kola och dra åt helvete!
Gärna.
Skit! Vad fan?
Gillar du din drömdejt nu?
Helvete!
Det är som att se en isprinsessa ramla.
Kom, älskling, nu går vi.
Den kommer! Pang!
Pang! Och den lilla fågeln sa...
Pappa!
Ja.
Jag trodde du hatade Chelsea.
Du bryr dig väl inte om vad jag tycker?
Poängen är att få sagt det du ville säga. Kom nu.
Knack, knack.
Var inte rädd. Vi kommer i fred.
Hej! Chelsea!
Titta vem det är! Kom in.
-Jag ser. -Tack.
Men jag vet inte om jag bryr mig.
Jag antar att det får uppfattas som ett "välkommen".
Jag ville bara säga förlåt
för att jag slog dig i ansiktet.
Och för att jag kallade dig en dum subba.
-Jag var väldigt känslosam. -Hör på det.
Fredspipan. Den bästa delen av alla krig.
Ska inte du och Becca gå upp på ditt rum?
Det är inte nödvändigt, pappa.
-Jag gör klart maten. -Det är okej.
Om ni inte misstycker,
så tillbringar jag lite kvalitetstid med min pappa...
innan han checkar in på brustna hjärtans hotell.
Vi vet. Vi har redan varit där.
Seså, ni får det att låta så deprimerande.
Bra försök, men vet du vad jag tycker?
Det är mycket bättre att inte ljuga för dem,
för de vet när saker och ting är skit.
-Jag vet inte om det är så... -Det är skit, pappa. Inse det.
Och du vet vems fel det är.
Det vore trevligt om vi kunde skylla allt på Hank,
men faktum är att det är mer komplicerat än så.
Jag pratar inte om Hank, utan om mamma.
-Hon gör bort sig fullständigt. -Det är sant.
Jag går till mitt rum.
Där är jag om du vill -vad vet jag -be om ursäkt lite till eller nåt.
Jag tror inte hon menar det. Kom igen. Gör ett försök.
Det blir bra.
Vet du hur vi skulle kunna hämnas
på våra andra hälfter?
Om vi älskade...
skulle det verkligen göra dem sura.
-Eller hur? -Jisses.
-Becca! -För snart?
Du har rätt. Det är för snart. Mitt hjärta behöver läka.
Jag vet inte ens om lill-dekanus har lust.
-Hur vore det med ett glas vin? -Sålt.
Äntligen fri!
Luften doftar godare när man just suttit inne.
Tack för det här.
Svårt att tro att du inte har nåt bättre för dig.
Jag kunde inte låta dig sitta där och ruttna.
Det har hänt förr.
Det var jag som begick misstaget att anställa dig.
Just det.
Jag överger aldrig mina misstag, jag följer dem till slutet.
Är vi där? Jag tyckte jag kände igen stället.
Jag ångrar ingenting,
trots skammen, skvallret i fakulteten
och slutet på mitt äktenskap.
Skit. Ska du verkligen genomföra skilsmässan?
Visst. Det är en underbar känsla
när man inser att all bitterhet och ångest är över.
Jag vet inte... Jag har varit där.
Men så var det inte för mig.
Det var mer som om ett...
stort hål revs upp i mitt universum.
Ja, men du släppte aldrig taget.
Smärtan håller folk samman, behovet av att såra varandra.
När det försvinner finns inget kvar. Inget värt att behålla i alla fall.
Det accepterar jag inte. Var finns kärleken?
-Kärleken? -Ja. Var sitter den?
För att felcitera en 70-talsklassiker.
Tvinga mig inte att sjunga Roberta Flack.
Är det kärlek, att tortera varandra?
Tortyr. Låter som kärlek i mina öron.
-Tro det, om du vill. -Jag vill. Romantisk skit.
Jag har fått nog tortyr i mitt liv.
Nog med att göra det rätta.
Jag trodde aldrig att du skulle vara sån.
-En som lider i tysthet. -Nej, jag lider väldigt högljutt.
-Du borde prova nån gång. -Nej tack.
Från och med nu vill jag bara vara lycklig.
Så du har hittat nyckeln till lyckan under en kort termin?
Jag fick ju lite hjälp.
Tack, magistern.
Om du nån gång överlägger att byta filosofi,
så hör av dig.
Jag finns här.