Detta har hänt:
-Jag heter Hank. -Jag vet. Mia.
Det här är Bills dotter Mia, och det här är Hank.
-Känner ni varandra? -Nej.
-Hon är 16. -16?
Det är ingen självbiografi.
Det är en redogörelse för vår sexuella relation.
Skriven av mig som en satans roman.
Till och med jag är förvirrad, och jag stal fanstyget.
Läste du inte PM:et?
Jag ska turnera runt i vårt vackra land med Knull och slagsmål.
Snart kommer jag till en megabokhandel nära dig.
De kom. Skilsmässopapperna.
Jag har sagt det hela tiden. Jag älskar dig än.
Knulla din fitta.
Aj, min rygg!
Är allt bra?
-Okej. -Vad i helvete är det här?
Det är mentalstört.
Mentalstört och rart. Precis som du, Runkle.
Otroligt att du låg med allihop.
Ja, jag gjorde väl det.
Ska vi packa och lämna LA?
Vi tre, flytta tillbaka till New York tillsammans?
Ja, slutet på terminen eller nåt.
Vad är det med New York, Hank?
Vad tror du att du ska hitta där?
Lyckan.
Jag kommer att bli lycklig...
till sist.
-Är du säker? -Det är klart jag är.
Det är det jag vill.
Jag älskar dig.
Vartän du går, där finns du.
Det är sant, sötnos, men...
Varför dricker du så mycket?
Bestraffar du dig själv?
Har du dåligt samvete för nåt?
Jag saknar att knulla dig.
Jag med, men jag kan inte göra det längre.
Jag bryr mig inte längre, Hank.
Våra bästa dagar är bakom oss. Du jagar det ouppnåeliga.
Vi kommer aldrig att leva lyckliga i alla våra dar.
Du kommer att dö fattig, full och ensam.
Jag var tillgänglig. Varför älskade du mig inte?
Därför att jag älskar henne.
Du är min förebild
vad gäller män och förhållanden.
Vad finns det för hopp för mig?
-Gick det bra? -Allt är bra.
Hur är det, damer?
-Din dotter har en fråga till dig. -Okej.
Fråga på, kortis.
Vad heter stället som har så goda bagels?
De glömmer så snabbt.
-Murray's är svaret. -Just det.
Det andra stället, då, på West Side,
där vi äter frukost ibland?
-Barney nånting. -Ja, Barney Greengrass,
där du mycket väl kan ha blivit till, unga dam.
-Verkligen? -Ja.
Nej, det var toaletten på CBGB's.
Herregud, människor -gränser.
Men vi gick till toaletten på Greengrass nästa dag.
Vem vet vilken sats frön som slog rot, kvinna?
-Det är sant. -Där försvann min aptit.
Vi kanske borde besöka den heliga platsen
tillägnad din vagina.
En vacker dag börjar jag prata öppet om sex,
och ni kommer inte att gilla det.
Kan du skicka apelsinjuicen?
Javisst.
Sluta!
Kom igen!
Det här är kul. Jag kommer att sakna det. Och dig.
Jag kommer att sakna dig också, vaniljgull.
Nej, jag menar det verkligen.
Du är min bäste vän, Hank.
Varför hänger du inte med till New York?
-Verkligen? -Ja.
Du kan bli vår huspojke.
Det vore faktiskt roligt. Jag kan göra frukost åt er.
Jag kan hjälpa Becca att göra sig klar för skolan.
Hon är inget småbarn, ditt mongo.
Jag vet inte. Jag har inga ungar.
-Än. -Vad menar du?
-Du har haft typ fem vasektomier. -Två, kompis.
Och det kanske är dags att återställa.
Jag tror jag vill göra en bebis med Marcy.
Intressant. Har Marcy visat några tecken
på att hon skulle vilja göra en bebis med dig?
Jag har skäl att tro att hon skulle kunna vara öppen för det.
Före eller efter att skilsmässan blivit klar?
Vi har varit superbundis på sistone.
Om jag sysslade med vadslagning
skulle jag gissa att vi ynglingar reder ut det här.
Ja, vi har kommit hem! Ge mig fem.
Högt upp i luften.
-Upp... -För högt för mig.
Okej.
Älskling, jag är hemma.
Har du sett vem som är här?
Hej, Hank.
Det är ju min favorit bland kvinnliga författare.
Visst är hon vacker?
Ja. Se på dig -fri som fågeln och vuxen.
Jag är glad att jag hann träffa er innan ni drar till New York.
Vad för dig till våra vackra omgivningar?
Pocketboken ska lanseras.
Vi har signering och uppläsning i Venice.
-Jag vill att ni kommer. -Gärna,
men vi fullt upp med packningen. Det är så mycket.
Vi måste få ordning på allt.
Nej...det är under kontroll.
Jag har redan sagt ja,
-att vi kommer. -Det är klart du gjorde.
Och så vill Mia...
presentera oss för nån.
Kanske en övervakningsman?
En pojkvän, och det är allvar, eller hur?
Ja, han är rätt underbar.
Är det kärlek?
Vad vet hon om kärlek?
Hon är för ung för att uttala sig om sånt.
För ung? Fick du inte PM:et?
Jag är helt lovlig nu.
Bra att veta. Det här kommer att bli...
-alldeles för skoj. -Eller hur?
Ska jag inte stanna hemma och passa Becca?
Jag förtjänar inte att ha så mycket skoj.
Det är säkert Becca som ringer. Vi kommer.
Hej?
Du, sötnos, gissa...
Jag skulle gärna stanna och se dig våndas,
men jag måste gå.
Då ses vi ikväll? Jag ser fram emot det.
Jag med, verkligen. Okej.
Ännu efter så lång tid gör du mig lite våt.
Jag stänger agenturen.
Va? Varför?
Det är dags för den gamla bruttan att hänga upp dansskorna,
luta sig tillbaka
och tillbringa lite kvalitetstid med Dickie.
Så många ställningar kvar att utforska.
Och jag måste jobba på den här.
Vad kan det vara?
Min självbiografi.
Jag vill gärna läsa den nån gång.
Jag vill att du läser den.
Och sen vill jag att du säljer den.
Just det, Runkle. Jag vill att du blir min agent.
Vad snackar du om? Du gav mig sparken.
Vare sig du vet det eller ej,
så är du en vilde, en avfälling.
Du slår takten med din egen trumpinne.
Det är den typen av agent jag vill ha.
Det är den typen av agent jag alltid försökte vara.
Och under tiden
kan du ta mig.
Jag förstår vart det här är på väg.
Du lockar med din självbiografi,
som jag skulle kunna sälja skiten ur,
som ursäkt för att fortsätta vår tarvliga lilla affär.
Varför kan inte de två existera fridfullt sida vid sida?
För att jag älskar min fru.
Vi är verkligen på väg upp nu.
Jag är trött på dina sexuella trakasserier.
Jag kallar det hellre stora, saftiga orgasmer vänner emellan.
Visst, det blir som du vill,
helt affärsmässigt.
-Tack, Sue. -Fullständigt tråkigt.
Collini...
våt.
Jag älskar stilen,
så intuitiv och äkta.
Vilka har influerat dig?
Det finns så många.
Men om jag måste nämna några
blir det nog Bukowski,
-Nabokov... -Sluta.
Men den författare som verkligen formade mig,
som blev min sista stora influens
innan jag började skriva på allvar
är...Hank Moody.
Okej. Tack.
Jag tackar dig.
Du har sånt humör.
Ni måste vara Hank och Karen.
-Ja. -Paul Ryder, Mias manager.
-Hej. -Så Mia har en manager nu?
Vart är världen på väg?
Du anar inte. Karriärer behöver vägledning, näring.
-Visst. -Hör du det? Näring.
Visst, om man gillar sånt.
Jag ville bara säga att jag är en väldigt stor beundrare.
Mia ville att jag skulle bjuda hem er på ett glas.
-Nej. -Jo.
Vi ses senare.
-Jaha. -Då så.
Okej.
-Vad i helvete är det med dig? -Han är en stor beundrare av dig.
Det kommer bara att handla om dig.
Vill du knulla?
Vill jag knulla?
Skiter påven i Vatikanen?
-I skogen. -Va?
Skiter påven i skogen? Det är skämtet.
Jag vet. Jag ändrade det. Sånt gör roliga människor.
Som du vill.
Jag har funderat på en återställning...
av min vasektomi.
-Varför? -Varför?
Om jag skulle vilja ha barn nån gång.
Tycker du att det är en bra idé?
Jag tycker...
-Håll käften och knulla mig. -Det kan jag göra.
-Partyfolk överallt, lyft taket. -Hej på er!
-Jag är så glad att ni kom. -Du var jättebra.
Tack.
-Har ni träffat Paul? -Ja.
Så var är killen?
Det här är min kille.
Är din pojkvän din manager?
Kommer den att bli film?
Det verkar så. Vi pratar med Evan Rachel Wood.
Vad häftigt.
-Hon passar jättebra. -Vem?
-Ja. -Manuset har skickats till regissörer.
Skrev du manuset, vännen?
Nej. Manus är inte min grej, för många regler.
Jag håller mig till prosa.
Det låter bra. Håll dig till prosa.
Jag tror att Evan är här nånstans.
Vill du träffa henne? Jag kan presentera er.
-Ja, mig med. -Vem?
Visst, men jag vill ha en kyss.
Kyss mig.
-Nej, med läpparna. -En smekning.
Det räcker inte.
-Jobbar du med nåt? -Gud, nej.
Mest på solbrännan. Jag försöker få en helkroppsfärg.
Det är svårt att få en gyllenbrun nyans.
Jag kan tänka mig det.
Det var ett tag sen du hade nåt ute.
Oroa dig inte för mig, polarn. Oroa dig för Mia.
Det gör jag.
Hon har problem med sin andra bok.
-Det förvånar mig inte. -Hurså?
Det är svårt att skriva.
Det är jävligt svårt att skriva, underbarn eller ej.
-Visst fan är det svårt. -Ja.
Lustigt, för jag trodde du menade
att det är för att hon inte skrev Knull och slagsmål.
Jag vet inte vad du snackar om. Det där angår dig och din klient.
Förlaget bad henne skriva några extra sidor till pocketupplagan.
Hon sa att hon var för stressad.
Så jag tog hand om det, hanterade förväntningarna
och sa att turnélivet var krävande.
De köpte det. Ingen stor grej.
Men jag hade en känsla...
så jag fortsatte be henne att skriva mer.
Till sist gjorde hon det och det blev babbligt,
osammanhängande och pretentiöst.
Inte samma röst som den i Knull och slagsmål.
Inte ens nästan. Som natt och dag.
Så jag började ställa frågor.
Det dröjde inte länge.
Hon bröt ihop och berättade alltihop.
Alltihop?
Vi har en riktig litterär skandal här...
vilket inte nödvändigtvis är negativt.
Vad i helvete menar du med det?
Tänk efter, Hank.
Tänk om hon sa sanningen?
Berättade historien bakom historien.
Plötsligt blir hennes berömmelse nåt helt annat,
nåt som jag kan jobba med.
Hon kanske hamnar hos Oprah, gör dokusåpa...
Nu brainstormar jag. Men det är bättre än att glömmas bort.
Och det bästa är att du får tillbaka din bok,
kanske lite eget dåligt rykte.
Förlagsvärlden känner dig som en sorts genialisk tågkrasch.
Låt alla andra få veta det.
Jag fixar en berätta-allt-deal direkt.
Tycker du att den här skiten är lustig?
Nej, det är en jävla katastrof.
Min största klient är fejk. Jag försöker göra det bästa av läget.
Fan ta dig. Du försöker tjäna på en dålig situation.
Jag vet att du är förbannad och att du vill låta det gå ut över mig.
Men det var inte jag som knullade en minderårig.
Jag väntade i alla fall tills hon var 18.
-Hej. -Kommer ni pojkar överens?
Jättebra.
-Hej, vännen. -Visst är han ett geni?
Snälla, jag är bara en affärsman.
Ni konstnärer är de verkliga genierna.
För Mia.
Och för hennes största inspiration.
Du kan verkligen vara i knipa.
-Men jag visste inte. -Spelar ingen roll.
Ditt ord står mot hennes,
och ingen tror på ett ord du säger.
Jag trodde att jag var charmerande.
Inte så charmerande.
-Hank! -Hej.
Karen!
-Hej! -Lägg av. Sluta.
Åh, Hank!
-Gå inte. -Gå inte. Stanna hos oss.
-Becca! -Stanna!
Karen!
Jag tror att hon pratar om Rexy.
Är det inte då hon säger: "Han är så korkad"?
Mår du bra?
Jo, det är bra. Jag bara...
Jag sov inte så bra i natt.
Okej...
Kan inte du ta med den här surpuppan på en promenad?
Jag har så mycket att packa.
Det är så spännande!
Vet du vad jag kommer att sakna?
De här promenaderna.
När jag tänker på LA kommer jag att minnas dem.
Förlåt, sötnos. Sa du nåt?
Strunt samma.
Det är en sak jag måste berätta.
Pappa?
Okej, sätt igång.
Jag har inte berättat det för mamma än.
Av nån anledning vill jag berätta det för dig först.
Okej.
Häromnatten när jag sov över hos Chelsea...
Ja.
-..smög vi ut. -Becca...
Det är inte så illa som det låter.
Vill du inte hellre att jag är ärlig?
Jo, naturligtvis.
Fortsätt.
Vi vandrade runt på campus
och träffade ett par killar.
-Nu börjar jag må illa. -Lyssna bara.
Chelsea fick genast ihop det
med den snygga killen, och sov över i hans korridorsrum.
Jag hamnade i sexil med nörden, Michael Cera-typen.
-Vilken Michael? -Det spelar ingen roll.
Poängen är att vi gick och pratade hela natten.
Han var gullig, en riktig gentleman.
Jag gillar vad jag hör.
Han kysste mig i och för sig.
Här kommer en våg till.
Det var fint att en kille ville kyssa mig.
Han ville gå längre, men jag hindrade honom.
-Duktig flicka. -Han var väldigt rar.
-Okej. -Väldigt förstående.
-Det låter bra. -Han lyssnade, pressade inte.
Det är bra.
-Men vi gjorde det ändå. -Jaha.
Vänta, va?
Vad gjorde ni?
Bli inte sur. Jag vet inte om jag klarar det just nu.
Vi hade skydd. Han hade en kondom i plånboken
som han hade haft sen högstadiet.
Det var inte kärlek, och det var inte perfekt.
Men jag är glad att jag gjorde det. Nu är det över.
-Men... -Jag ville berätta det för dig först
för jag vill att du ska veta att du inte har förstört mig.
Mitt liv är svårt och konstigt och obehagligt ibland,
men jag vet ändå
att mina föräldrar älskar mig och bryr sig,
att de gör sitt bästa även om de sjabblar till det ibland.
Jag vet att jag var jobbig när mamma var borta,
men jag hoppas du vet att jag älskar dig.
Det kommer jag alltid att göra.
Okej.
Kan du...
Kan du vänta till New York innan du berättar det för din mamma?
-Okej. -Bra.
Jag är en kvinna nu, pappa.
Skriv på när du får en chans, okej?
Det är bäst att du inte gör det.
-Vadå? -Jävlas med mig.
Du måste veta vad han tänker. Varför berättade du?
För att jag är kär i honom.
Folk berättar allt när de är förälskade.
Kanske inte i ditt fall.
Du kan få nån bättre än den killen.
Det kan du.
Jaså? Vem är bättre? Du?
Det här året har varit som en bergochdalbana,
och han är den enda som har tagit hand om mig.
Jag känner dig. Du är full av sattyg,
men du är inte ondsint. Glöm mig.
Tänk på Karen och Becca.
Det här kommer att såra dem. Vill du det?
Det är min berättelse
och den omfattar det faktum att jag förförde dig.
Du visste inte hur gammal jag var.
Jag tänker inte åtala dig eller nåt.
Tror du att det spelar nån roll? Karen älskar dig.
Hon behandlar dig som sin egen dotter.
Och Becca ser upp till dig som en storasyster.
Det verkade som en bra idé.
Men det känns inte så bra att vara berömd utan skäl.
Ibland känns det hur bra som helst,
men så kommer jag ihåg...
Visst.
Det är så det är med hemligheter.
De har en förmåga att komma fram.
Är allt bra, älskling?
Jag mår bra.
Kan du dra åt helvete och ge oss fem minuter?
Det behöver inte bli så här.
Vi kan slå våra kloka huvuden ihop
och tänka ut hur vi ska göra.
Du vill inte såra din familj, det har jag förståelse för.
Jaså? Har du förståelse för det?
Du vet ingenting om min familj.
Nej, inte mycket. Det medger jag.
Men av vad jag vet
är du inte direkt en mönsterpatriark.
Sluta! Hank!
Hank, sluta!
Det är kört för dig, Moody.
Jag ringer polisen.
Hallå där!
Jag är nästan färdig!
Är du stolt över mig?
Är du spänd?
Herregud. Vad i helvete har hänt?
-Jag mår bra. -Är du okej?
-Jag hamnade i slagsmål. -Va?
-Vad menar du? -Det är okej. Jag har...
-Hank! -Nej, det är...
Vadå?
-Jag måste berätta en sak. -Okej. Vadå?
Hank?
Vad kan vara så hemskt?
Du ser...