Detta har hänt:
Herrejävlar.
Hej, pappa.
Det här är Bills dotter Mia. Det här är Hank.
Känner ni varann?
-Nej. -Jag är 16.
-Vad är det här? -Hanks senaste bok.
Är du verkligen 16?
-Ja. -Den är verkligen bra.
Det är ingen självbiografi.
Det är en redogörelse för vår sexuella relation.
Skriven av mig som en satans roman.
-Du lurade honom och stal hans bok. -Vad tänker du göra åt saken?
Du brukar ju alltid skriva om sånt du känner till.
Vad fan ska det här betyda?
Du har gjort en del sjuka grejer i ditt liv,
men jag trodde inte att du skulle göra det.
Du måste älska honom för den han är, inte för hans potential.
Kom igen. Kör.
Karen.
Ska vi tre flytta tillbaka till New York tillsammans?
Ja, snart. Okej?
Har du sett vem som är här?
Vad för dig till våra vackra omgivningar?
Vi har signering och uppläsning i Venice.
Jag vill att ni kommer.
Paul Rider, Mias manager.
Hej.
Vi har en riktig litterär skandal här...
-Varför berättade du? -För att jag är kär i honom.
Tänk på Karen och tänk på Becca.
Hank, det behöver inte bli så här.
-Sluta! -Det är kört för dig, Moody.
-Jag måste berätta en sak. -Okej.
Hemåt, Skeeves.
Hörru, är du hungrig?
Du är säkert utsvulten.
Du, vi går och käkar nåt.
Megafrukost, jag bjuder.
Jag måste hem. Det är lika bra att ta tjuren vid hornen.
-Vadå? -Vadå?
-Vad innebär den där blicken? -Vilken blick?
Din flackande, något svinaktiga blick.
Jag kan inte köra hem dig, palomino.
-Hurså, Charlie? -Jag har blivit ombedd att inte göra det.
-Av Karen? -Och Marcy.
Hon sparkar mitt bleka, ärrade arsle om jag kör hem dig nu.
Och jag tror på den där galna bitchen.
Fattar du, vi ska dela upp bohaget? Just det.
Hon har skrivit på. Jag blev helt förtvivlad.
Jag trodde vi skulle lösa det.
-Tydligen inte. -Charlie!
-Vad ska jag göra nu? -Charlie!
Ja?
Jag har precis kommit ut ur fängelset.
Du har rätt. Förlåt mig.
Du vinner. Du har det mycket värre just nu.
Hoppa in. Det är nåt jag vill visa dig.
KNULL & SLAGSMÅL en självbiografi
EGENTLIGEN skriven av HANK MOODY!
Hur kom det ut så fort?
Det kallas internet. Det har varit känt ett tag nu.
Minns du hur snabbt min runkfilm spreds? Riktigt otäckt.
Det var lustigt, för det var du och inte jag.
Vilken grej, va?
Jag tyckte faktiskt aldrig han skrev nåt vidare.
Men nu är han tamejfan min hjälte. Han satte ju på henne.
Jag skulle gärna smaka av den ljuva frukten.
-Okej, fridens. -Visst.
-Sådär ja. Ännu en nöjd kund. -Jag ska ställa en fråga.
Ditt svar avgör om jag ska släcka cigaretten i ditt rövhål eller inte.
Kan du för helvete köra hem mig?
Hemåt blir det, min vän.
-Du är helt jävla hopplös, vet du det? -Han hotade med fysiskt våld.
-Jag med, ditt svin. -Du kan inte skada mig mer.
-Du har redan slitit ut hjärtat på mig. -Gå, Hank. Jag släpper inte in dig.
Du är en god vän, en portvakt, men det här är mitt hem.
Det är min familj.
-Är det sant? -Han blev lurad.
Ja, det är sant, men det är enormt invecklat.
Jag tror dig.
Det gör jag, men det är ändå jävligt nedrigt.
Jag tänker inte säga emot.
Flyttar du dig, eller måste jag lyfta dig åt sidan
som den läckra lilla trädgårdstomte du är?
Stick härifrån innan Becca kommer hem.
-Jag vill träffa henne. Hur mår hon? -Hon mår toppen.
Hon vägrar lämna datorn, för hon tror inte det är sant.
Hon tror att du har blivit lurad. Vill du ta det ifrån henne?
Vill du se henne i ögonen och säga att du stoppat kuken i
en flicka som var lika gammal som hon är nu?
I så fall kan du stanna.
-Dra åt helvete. -Du...
Kalla mig överdrivet positiv, men jag tycker att vi gör stora framsteg.
Vadå? Hon ville ge dig ett klädombyte.
Det var omtänksamt.
Imorgon ställs du alltså inför rätta.
Jag ska göra mitt bästa för att förmildra misshandelsåtalet.
Några frågor?
Ja. Har du nåt emot om jag röker?
Absolut.
Hank. Hank.
-Hank. -Är det nåt jag bör känna till?
-Till exempel? -Är han efterbliven?
Han är egentligen en riktigt hygglig kille.
Han är väldigt trevlig, väldigt angenäm.
Fint, för på papper framstår han som en fullständig skithög.
Hördu.
Abby är bäst när det gäller att försvara de orättvist anklagade.
Minns du stackarn som visade penisen för Laker Girls?
-Honom fick hon friad. -Imponerande.
Vad ville du göra, Abby? Alltså innan?
Okej, jag spelar med.
Innan vad?
Innan du sålde själen och pluggade juridik?
-Upp med den. -Rart.
-Ja, han är ju så söt. -Han har också åkt dit tre gånger.
-Nu pekar du finger. -Du lär ha gripits
för överfall av en filmskapare vid namn Todd Carr.
En usel filmskapare vid namn Todd Carr.
Står det "usel"? Det borde det göra.
Åtalet las ner på mr Carrs begäran.
Kort därpå - bråk med polisman.
Kom lindrigt undan - villkorligt frigiven.
Hur lyckades du med det?
-Jaså? Wow. -Han hade precis genomgått vasektomi.
-Din poäng? -Polisen slog honom på kulorna.
-Ett stort missförstånd. -Säg det till mina kulor.
Jag har fortfarande en släng av epididymis.
När det blommar upp måste jag blötlägga säcken i ljummet vatten.
-Roligt värre. -Vet du vad?
Det här är ett stort jävla slöseri med min tid.
-Lycka till, mr Moody. -Be om ursäkt, din idiot.
Okej, förlåt att jag pratade om mina kulor,
mina stora, vackra kulor. Det var opassande.
Nej, jag fattar. Jag fattar hur allvarligt det är
-och jag vill inte slösa med din tid. -Inte?
Jag litar helt enkelt på den voodoo du tänker ta till för min räkning.
Så jag tänker...överlämna mig åt dig.
Gör med mig vad du vill.
Jag slår volter för dig. Jag gör vadsomhelst.
Börja med en dusch. Det luktar som om du deltagit i en fistingtävling.
Vi ses imorgon bitti.
Var inte sen.
Hon är skicklig. Hon satte den perfekt.
Den förlorade sonen återvänder.
Blir du inte lite sugen på självtillfredsställelse?
Ärligt talat så är det en liten ansvällning.
Vad gör vi här?
Det visar sig tids nog, min vän.
Dessförinnan måste jag tömma slangen.
Lägg av. Vi vet båda att den är tunn, böjd och oomskuren.
-Snacka inte skit. -Herregud.
Du vet mycket väl att jag inte är oomskuren.
Mohel lämnade bara en aning för mycket förhud.
Det är allt. En gnutta bara.
Det är nån sorts halvmesyr, alltså?
Hörru.
Sådär. Nöjd?
Ofantligt. Tack.
Jag tänker inte ligga med dig.
Nähä. Du är i alla fall inte min typ.
-Inte? -Jag föredrar äldre.
Och handikappade. Förlåt. Handi-kapabla.
Nu tänker jag definitivt inte ligga med dig.
-Hank. -Mia.
Okej. Du vinner. Jag är officiellt obekväm.
Vad-vad-vad...
-Ledsen. Yrkesrisk. -Vad sysslar du med?
Nämen hejsan. Ni har tydligen redan träffats.
Hon presenterade sig som Mia, vilket var upprörande.
Charlie Runkle.
Trevligt att träffas. Ett stort fan.
Min vän Fredag -mycket insmickrande.
-Hank Moody, Sasha Bingham. -Okej, vad jobbar du med, Sasha?
Han är en riktig skämtare.
En skojare. Han skojar.
Mina herrar, damer.
Hon är för fan en filmstjärna, ditt pucko.
-Hur ska jag veta det? -Öppna ögonen.
-Titta. -Jag har faktiskt suttit inne.
Ja, i 72 timmar, Hank.
Mycket kan hända på en helg.
Följ med här. Följ med.
När jag gick i junior high såg jag Häftigt drag...
Häftigt drag -vilken bra jävla film!
Herrejisses, Runkle. Lugna dig.
Ursäkta.
Var god och fortsätt.
Tack, filmkrönikan.
Hursomhelst, när Phoebe Cates tog av sig tröjan
förändrades mitt liv.
Och därför vill jag ta Knull & slagsmål
och ge min inre 12-åring den film han bannemej förtjänar.
Ärligt talat så älskar jag oberättigade nakenscener.
Glöm det. Sasha Bingham är Amerikas älskling, en typisk granntjej.
Inga oberättigade nakenscener för henne.
Jag skiter fullständigt i nakenscener. Jag har skitsnygga rattar.
Skitsnygga rattar.
Om jag nånsin ska visa dem på film så är det nu.
Nu gäller det.
Många skådespelerskor säger så,
-men sen när... -Ja, ja.
Fy satingen.
-Gud i himlen. -Sådär. Nöjda?
Jag har hjärtklappning.
Du, Runkle, jag är glad att jag kom.
-Jag med. -Ja.
Det är manuset jag bryr mig om, för det är helt åt helvete.
-Instämmer. Det måste omarbetas. -Rejält.
Enda anledningen till att jag överväger detta är för att jag älskar boken.
Tackar.
Damen har inte bara praktfulla rattar, utan även storslagen litteratursmak.
Det har hon.
Med tanke på att du skrev boken som jag älskar,
kan du väl skriva om manuset jag avskyr?
Åh! Nej, nej.
Mina äventyr i manusbranschen var lika kul som påtvingat analsex.
-Inte för att det måste vara tråkigt. -Du är en fantastisk författare.
Jag gillar vad jag hör.
Jag är inte immun mot vänliga ord, särskilt inte när de är sanna.
Fortsätt.
Om det ändrar nåt,
så kan jag säga att jag redan från början ville att du skulle adaptera den,
och jag blev besviken när du tackade nej.
-Tackade jag nej? -Ja.
Jag minns inte att jag tillfrågades.
Jag tackade nej åt dig. Jag tyckte att det var för mycket.
Inte undra på att min karriär är så fördärvad.
Det undrar inte jag över.
Kalla mig skithög, men jag känner att vi har ett unikt tillfälle här.
Tack vare Sashas intresse
och att Hanks ansikte syns på alla löpsedlar
så kanske vi är med i Sundance nästa år.
Hank, låt mig sköta det här.
Jamen, sköt det då, din jävel.
-Jag håller på. -Mitt herrskap, jag ber om ursäkt.
Jag har redan sagt för mycket. Jag kom nyss ur fängelset
och har varken sovit, ätit,
eller -ursäkta, damerna -klubbat ordentligt på flera dar.
Men det här kaffet... tycks göra verkan.
Ja, minsann, det är dags att släppa ut monstret.
Jag tackar er allihop, särskilt dig, Sasha Bingham.
Du påstår dig ha fina rattar, och jag håller sannerligen med.
Men röven din är inte heller så illa pinkad.
Jag vill göra den här filmen.
Vi vill att du ska vilja göra den.
Hur löd frågan? Ursäkta. Jag är otroligt hög just nu.
Jag har en lucka och jag vill göra det här, men manuset måste vara rätt.
Och killen som lägger kabel är vår bästa chans.
Annars får ni vända er till agenturerna.
Jag är i stan i några dar. Ni vet var ni hittar mig.
-När eleven är redo visar sig mästaren. -Är det ett citat? Vad menar du?
Det är tydligt att jag har nåt som du vill ha.
Förlåt - nåt som du behöver.
Okej, jag spelar med. Vad vill du, Runkle?
Hur kan jag hjälpa dig att hjälpa din klient?
Det är precis sånt jag älskar.
Det är sånt jag saknar, att vara med i ett team
som hjälper fantastiska begåvningar att uppnå sina fantastiska drömmar,
att ha ett utgiftskonto, bilbidrag,
en ung, tilldragande assistent som kan köpa kola-macchiato åt mig.
Avgjort. Övertala din klient att ta jobbet och se till att han inte sjabblar,
så får du tillbaka din anställning. Nöjd?
Bara en sak till. Håll kuken i byxorna den här gången.
Annars lovar jag att jag sliter av den med bara händerna.
-Den här bjuder jag på. -Tackar, tackar.
-Gratis drinkar. -Tack.
Hur bär du dig åt?
Det är ett gammalt jedi-trick.
Jag fattar inte att jag aldrig har frågat, men hur många?
Hur många? Hur många?
Hur många bruttor har du humpat?
"Bruttor"? "Humpat"? Vem är du just nu?
Okej då.
Hur många kvinnor har du idkat älskog med?
Den typen av information vill du inte fylla skallen med.
Du känner dig bara effeminerad, stympad o.s.v.
-Jodå. -Tro mig.
Vissa saker bör lämnas åt din begränsade fantasi.
Vill du veta hur många kvinnor jag legat med?
-Nej, nej, nej. -Jovisst.
Allt snack om att ligga med kvinnor gör mig sömnig.
En. Elva.
-Elva. -Elva.
Det är dubbelsiffrigt, inte pjåkigt.
En anständig siffra för en kukinnehavare av din kaliber.
Och det påminner mig om Spinal Tap. Skål.
Jag måste få upp det till 100.
Tresiffrigt, då kan jag dö nöjd.
Kuken måste nog frysas ner och fästas på Brad Pitt om du ska fixa det.
-Tror du inte jag klarar det? -Nej.
Och det spelar ingen roll.
Elva kvinnor. Vem var favoriten?
-Marcy. -Fattar du inte?
Du hade den perfekta fittan och du förlorade den.
Skulle du må bättre om du humpade 89 bruttor till?
Det vore en början.
Tycker du...
Tycker du att den där advokatkvinnan hade...
-Tycker du att hon hade rätt? -Om vad?
-Hon kallade mig för skithög. -På pappret.
-Hon kallade dig skithög på pappret. -Men ändå.
Du är ingen skithög, varken på papper eller annars.
Du må vara min värsta klient, men du är för evigt min bäste vän.
Och mig älska dig väldigt länge.
Jag vägrar bli nummer 12.
Jag räknade inte killarna.
Får jag slagga hos er inatt?
Tror du Marcy låter mig ta ert sovrum?
-Går inte, Hank. -Okej, vi singlar slant.
Nej. Vadå? Den svinaktiga blicken. Sluta.
-Tillbaka med ansiktet. -Du har ett nytt möte.
Mötena strömmar in.
Fan ta dig, Charlie. Jag gör det inte.
-Jag sa att du skulle det. -Det är ditt problem.
-Låt mig för fan åka hem. -Du har inget hem.
Du är hemlös. Vänj dig.
-Då åker vi hem till dig. -Mitt hem är tamejfan i taka händer.
Jag lever på lånad tid i ett hus som inte tillhör mig,
med en kvinna som inte vill ha med mig att göra.
Du är inte den enda som är ute i kylan.
Ja, ja. Jag nöjer mig med en god natts sömn.
Din nyaste, bästaste vän kanske låter dig sova över.
Skitsnack. Jag har noll intresse av brudar just nu.
Okej, helt förståeligt.
Men du borde intressera dig för det här jobbet.
Du snackar om att göra det rätta och utkämpa den goda striden.
Här har du chansen. Sluta tycka synd om dig själv och gå in dit
-och carpe skiten ur det här. -Okej. Säkert att det handlar om
omskrivning av min historia, och inte din?
Än sen?
Tror du inte att jag skulle ta chansen att få tillbaka nåt av det jag förlorat?
Tycker du inte att jag är värd det?
Okej. Jag gör ett försök.
-Jag visste det. -Din röv.
Så ska det låta, svinpäls.
Jag är stolt över dig.
Hej.
Kom in.
När du sa att du hade anteckningar skojade du tamejfan inte.
-Är de lättförståeliga? -Snart är de det,
när jag har läst manuset.
Vi befinner oss nog på samma sida. Eller sidor.
Sida på sida på sida.
-Du ser trött ut. -Ja, det har varit ett långt liv.
Åk hem.
Kunde jag det så. Jag har inget hem.
Jag är hemlös.
Du är rätt snygg för att vara hemlös.
Det skulle jag inte påstå.
Men jag har snygga rattar.
Du får sova här om du vill. Som du ser har jag gott om rum.
För mycket egentligen.
Det är...
Det är ganska frestande.
-Det hoppas jag. -Ja.
Och du har en vacker...säng.
Var lugn. Jag ska vara en fullkomlig gentleman.
Kom.
Jag har blivit sårad förut.
Kom nu.
En fråga till om rollfigurerna.
Låt höra.
Vad är Mia ute efter?
Mia vill ha det som alla tjejer vill ha,
en kille som är gay nog att mysa med framför Project Runway.
-Jaha, och vad vill Hank? -Hank...
..vill sluta ögonen och vakna i sin egen säng bredvid sitt livs kärlek,
och lyssna på de ljuva, honungslena tonerna
från dotterns heavy-metal-gitarr i rummet bredvid.
Du älskar dem verkligen, va?
Så intensivt att själva orden låter ofattbart lama.
Gud, vad sexigt.
-Lögnare. -Ytterligare en yrkesfara.
Dessutom vet du vad man brukar säga.
Nej, det vet jag inte.
-Kan man inte vara med sin älskade... -Sluta. Återigen, ofattbart lamt.
Jag vet. Det är därför jag behöver en författare.
Hur var det?
Vadå?
Slaget.
Det finns bara ett sätt att ta reda på det.
Seså. Slå till bara.
Allvarligt?
Ja.
Kom igen.
Du slår som en tjej. Herrejisses.
Det var ett slag, vännen, ingen örfil.
Okej.
Hårdare.
-Hårdare? -Hårdare.
Okej.
Hårdare.
Hank Moody & Mia Lewis... Vilket sex de hade!
PILATES TACK FÖR K&S
Jisses. Tygla den där.
Fin kuk, förresten. Väldigt manlig.
Den här gamla saken?
-Varför är du fortfarande kvar? -Nummer 12.
Servitrisen från igår kväll. I en helt annan klass än mig.
Helt och hållet.
-Snyggt, Runkle! Nummer 12. -Tack.
Men vi hinner inte fira.
Du kommer sent till rätten.
Knulla mig springandes.
-Tack, Skeeves. -På dem.
Hej, advokatkvinnan. Se vem som är här.
Herregud.
-Vadå? -Vad har hänt med ansiktet?
-Livet imiterar konsten som imiterar livet. -Jag vill inte veta.
Klokt. Det är nog bäst. Ska vi sätta igång?
Behövs inte. De lägger ner misshandelsåtalet.
Tack.
-Tack. -Det är den goda nyheten.
Ja?
-Hank Moody? -Skyldig.
Säg inte så.
-Vi har häktningsorder. -Tamejfan. Vad nu?
Som sagt, distriktåklagaren är villig att lägga ner misshandelsåtalet.
-Det är den goda nyheten. -Och den dåliga?
Du åtalas för sex med minderårig.
Sådär. Nu går vi.
Hallå där! Vad hände?
Det blev plötsligt förbannat mycket intressantare att försvara din vän.
Va...?