Detta har hänt:
Kom här, kompis.
Stick härifrån innan Becca kommer!
- Jag vill träffa henne. - Vill du se henne i ögonen
och säga att du stoppat kuken i en tjej som var lika gammal som hon är nu?
Distriktsåklagaren lägger ner misshandelsåtalet.
- Det är den goda nyheten. - Och den dåliga?
Du åtalas för sex med minderårig.
Eftersom du skrev boken jag älskar
kan du väl skriva om manuset jag avskyr?
Med Sasha intresserad kanske vi är med i Sundance nästa år.
Allt för en idiotisk jävla film.
Vad tänker du göra åt saken? Skaffa ett riktigt jobb?
Finns det ett manus?
- Fan heller. - Han närmar sig.
Förhoppningsvis får du en rejäl ståpitt när jag är klar.
Hårdare.
Det behöver inte vara så här svårt.
Borde det inte vara svårt?
Det är väl så det brukar bli efter sista droppen?
- Becca hatar mig, Charlie. - Hon kommer över det, polarn.
Godmorgon, solstråle. Första dagen av resten av ditt liv. På dem bara.
Upp och hoppa, ärad vare Gud i höjden.
Fy satingen.
Ja, så känns det när man fått magen pumpad.
Ledsen att du inte får stanna.
Synd, jag började precis acklimatisera mig.
Patienter får bara stanna i max 72 timmar.
Du är uppenbarligen inte galen.
Uppenbarligen.
Gör dig själv en tjänst och undvik droger.
Jag gillar inte droger. Det är drogerna som gillar mig.
Rart, kvicktänkt.
Lev hårt, dö ung, snyggt lik.
Vet du vad, skithög? Det finns inga snygga lik.
Jag ser många lik.
De är fula som fan och luktar skit.
Vet du varför? För att det bokstavligen
pyser ut skit ur vartenda jävla hål.
Fortsätt så här, lustigkurre, så ses vi snart igen.
- Hej så länge. - Helvete.
Hej.
Herregud. Jag måste ha fått för mycket morfin,
för nu hallucinerar jag.
Hur är det? Hur mår du?
Som om jag åkt på ett rejält spöstraff.
Jag instämmer.
- Morrn, Hank. - Morrn, Marv. Läget?
- Jisses. - Herregud.
Milda makter.
Vänta. Hörru!
LITTERATURKRITIKERN
Är du verklig eller är du en avatar?
Kan du sluta fråga det?
Du behövde inte ge mig sängen.
Jag hade tagit soffan, golvet, vadsomhelst.
Håll käften.
Är du okej?
- Behöver du nåt? - Tamejtusan.
Du är så vänlig, det är som om jag trots allt dog och hamnade i himlen.
Sitt ner. Doktorn sa att du måste vila.
Nej då, det är bra, jag klarar mig.
- Jag sover när jag är död. - Det är inte lustigt.
- Dödstrött. - Inte lustigt.
- Lite lustigt? - Inte direkt.
Du kanske har rätt. För tidigt?
Ja. Jag provar igen efter lunch.
Hank.
- Jag blev rädd. - Jag vet.
Jag trodde att du skulle dö.
Förlåt, det var inte meningen att skrämma dig.
Jag var så upptagen av att vara arg på dig
att jag inte fattade hur jobbigt det var för dig.
Det är inte lätt att vara mig.
Du har alltid kunnat skratta bort det jobbiga...
och se humorn i de mest jävliga situationer.
Så om du... försökte begå självmord
så måste du ha mått otroligt dåligt, och jag...
Jag menar, hur förbannad jag än är på dig...
Till och med när jag hatar dig som mest...
så vet jag i alla fall att du finns nånstans och att jag får se dig igen.
Älskling.
Det var inte meningen att framkalla väta i ditt ansikte.
Och jag är glad att du känner så.
- Men jag ska vara uppriktig. - Vadå?
Vadå?
Jag älskar dig.
Och jag ber om ursäkt...för allt.
Gör bara inte om det igen, okej?
Hur illa det än är så ringer du mig, sms:ar, skypar, twittrar,
eller kontaktar mig på satans Facebook, vadsomhelst. Men...
Inget får kännas så tungt, okej? Lovar du?
Sms är för fikusar, men jag lovar.
Bra.
Nej.
Fan också.
Okej.
Du är en billig dejt, vet du det?
När man är otäckt nära att plocka ner skylten
inser man vad som är viktigt i livet.
Hamburgare, pommes frites och en kall rootbeer att skölja ner det med.
Prioritering.
Karen tror att jag försökte begå självmord.
Du lämnade ju ett meddelande.
Det var ett brev, skithög. Ett brev till Becca.
Jag höll på att reda ut tankarna
när jag oförskämt avbröts av självmedicineringens bieffekter.
Jag är bara glad att du fick ett infall att skriva nåt.
- Lägg av. Våga bara. Fråga inte. - Jag måste. Det är mitt jobb.
- Så...hur går det? - Låt mig slippa, Charlie.
Jag kan inte fokusera på ett förbannat filmmanus nu.
Det går inte. Stu har ringt.
- Stu? - Producenten.
Han betalar dig med sina egna pengar. Visste du det?
- Jag har inte sett några pengar. - Det ligger hos advokaterna.
Utmärkt. Ingen skada skedd.
Då är vi kvitt. Jag drar mig ur.
Det funkar inte på det viset.
Han behöver ett bra manus. Ett bra manus attraherar skådisar.
Skådisar attraherar pengar. Om du skriver ett bra manus lär de komma -
över hela ditt ansikte.
Jisses. Jag mår illa.
Vill du veta nåt konstigt?
Jag är kåt som fan.
Allvarligt, jag onnade två gånger imorse.
Okej då. Jag älskade med mig själv.
Jesus på en pinne, Karen,
varför har du så svårt för att prata om onani?
Du älskar ju att pilla på den lilla knappen!
Jodå! Fan ta dig, lägg inte på.
Runkle! Runkle!
Var är du, Runkle?
Hörru, är det här Runkles hus?
- Vem undrar? - Var är den hala jäveln?
- Är han hemma? - Vem fan är du?
Förlåt. Stu Beggs. Trevligt att träffas.
Marcy. Angenämt.
Är du hans fru?
- Blivande ex. - Intressant.
Varför är det så intressant?
Var är han?
Jag har lämnat massor av meddelanden,
men den blanka jäveln hör inte av sig.
Jag vet för fan inte var han är. Han lunchar väl med en klient.
- Moody? - Hur visste du det?
Så vitt jag vet har Runkle bara en klient.
Du är förresten alldeles för sexig för honom.
Tack. Det har jag alltid tyckt.
Men lik förbannat viftade han med sin tunna, böjda dång åt allt som blöder.
Du vet vad man brukar säga - oavsett hur snygg tjejen är,
så finns det alltid nån snubbe som tröttnat på att knulla henne.
Vet du vad jag brukar säga? Oavsett hur skallig killen är,
så finns det alltid nån tjej som tröttnat på hans erektionsproblem.
Vill du ta ett glas nån dag?
- Med dig? - Ja.
Är det nån annan som frågar?
Jag vet inte, Stu.
Livet är mucho complicado just nu.
Jag befinner mig i äktenskapets dödsryckningar
och huset ska lämnas i taka händer, och...
Och vad?
Vadå?
Och fysiskt påminner du mig om Charlie.
- Jag säger bara det. - Herregud!
Har jag nåt kvar? Jag kollar bara.
Du är som hans jävla dubbelgångare. Du är flintis och päronformad och så.
Det är faktiskt rätt obehagligt.
Du, Marcy, det må vara sant,
men jag är också rik som fan och välhängd som en älg.
- Okej. - Just det.
Kom igen. Betala.
Lyssnar man, får man betala. Var inte snåla.
Seså... Sådär ja.
Det lät suveränt, gumman. Vad sparar du till?
- En egen lägenhet. - Coolt. Var?
- The Valley. - Himmel.
Varför?
- Billig hyra. - Jag fattar.
Morsan din låter dig säkert bo kvar
och kanske till och med ger dig mat.
Då kan du spara pengarna och använda dem till coola grejer,
som sponken och röka.
Jag har inte lika lätt för att skratta som förut.
Jag märker det.
Det är väl helt enkelt inte lika roligt som förut.
Det där får vi jobba på, vännen.
Är allt okej?
Är det nåt du vill prata om?
Jag måste ha skrämt dig ordentligt, gumman.
Gumman?
Näpp, det är lugnt.
Jag måste fortsätta. Det är mycket av dan kvar.
Jaha. Okej, får jag stanna och titta på
och lyssna och vara din groupie?
Helst inte. Då blir jag bara stel.
- Jag måste vara avslappnad. - Det är lugnt.
Fortsätt så, min tjej.
Jag vet, Stu. Jag ber om ursäkt.
Jag har undvikit dig. Det vet du. Men jag har pratat med Hank.
Det är lugnt. Runkle, slappna av. Ta ett glas.
Släng i dig några jordnötter.
Gärna lite jordnötter. Vad du är på gott humör.
Jag trodde att du skulle ge mig på käften.
Det tänkte jag.
- Jag åkte förbi hos dig idag. - Gjorde du? Jisses!
- Jag träffade frun. - Blivande ex.
- Så sa hon också. - Hon älskar att säga så.
Hon är en riktig liten läckerbit.
Så kan man också uttrycka det.
- Är ni färdiga med varann? - Mer eller mindre.
Mer eller mindre?
- Mer eller mindre? - Nej...
Vi är... vi är... vi är färdiga.
Kaputt. Slut i rutan.
Då har du inget emot om jag gör ett försök?
- Ursäkta? - Om jag bjuder ut henne?
Nja...
rent teoretiskt - nej.
Men det kanske komplicerar vår arbetsrelation.
Jo. Men det tror jag inte.
Hej, ursäkta att jag är sen.
Charlie Runkle, Heather Tracy.
Heather ansvarar för manusbearbetningen,
så jag tyckte att ni skulle träffas.
Trevligt att träffas, Charlie. Du är en legend.
- Ursäkta ett ögonblick. - Visst.
Hallå.
Hon är ett säkert kort.
- VAK. - VA vadå?
Hon gillar att ha kul. Villig Att Knulla.
Jag tyckte att jag var skyldig dig det.
Om jag ska stöta på ditt ex,
och du är vänlig nog att inte kukblockera mig,
så är det inte mer än rätt att jag erbjuder nåt i gengäld.
Nu kommer hon. Sjabbla inte nu.
Var var vi?
VAK.
Härligt med rödbetor.
Det är naturens eget godis. Det slår i alla fall sjukhusmaten.
Fan, vad hemskt. Jag slickar hellre ett svettigt rövhål
än tvingar ner en tugga till av den dyngan.
Borde hon inte ha kommit hem nu?
Kan vi gå och leta efter henne? Nu. Kan vi?
- Snälla? - Okej.
Tack.
Vad har vi här, då?
- Inte illa. - Vi har en gitarrist.
Hallå!
Spring!
Hörni!
- Stanna! - Herregud.
- Jag hjälper dig upp. - Ge tillbaka dem!
Lugna ner dig, Tyson.
Här får du dina förbannade pengar.
Herregud, vi skämtade ju bara.
Om jag inte hade kommit ikapp, då?
Då hade vi åtnjutit frukten av din begåvning.
- Du är hyfsat duktig. - För att vara tjej.
Tack, antar jag.
- Är du med i ett band? - Nej.
Vi har ett band.
- Jag sjunger. - Gitarr.
- Bas. - Trummor.
Vi kan behöva en ledgitarrist.
Alltså, för den där Eddie Van Halen-prylen.
Du borde provspela.
Provspela? Efter att ni försökt råna mig?
Spelar roll, för fan.
Har du aldrig gjort nåt knäppt...
för skojs skull?
Se det som ett test.
Du klarade det.
Vad kallar ni er?
Queens Of Dogtown.
Kolla in oss på Myspace.
Vi kanske låter dig provspela.
Galet!
Helvete.
- Får jag fråga en sak? - Visst.
Bara det inte handlar om sex.
- Din jävla... - Vad...
- Är det allt du... - Varför drog ni inte till New York?
Det hade inte varit schyst. Det är här hon känner sig hemma.
Det här är hennes liv nu, så...
Och även om vi hade åkt
så skulle vi ha tvingats återvända i och med den senaste dramatiken.
Jag kan berätta varför.
- För att du bryr dig. - Det är klart. Det har jag alltid gjort.
Det är ju...
Folk som bryr sig
får inte leva lyckliga i alla sina dar.
Det för oss till sexmiljonersfrågan.
Tror du att vi fortfarande har en chans?
- Hank. - Vadå?
- Ärligt talat? - Nej, inte ärligt.
Ljug för mig.
Jag vet inte. Om du frågat för en vecka sen
hade jag sagt: "Inte en jävla chans."
Jag fattar.
Men nu när döden har gjort sig påmind
vet jag inte längre.
- Det är förståeligt. - Vet du vad?
Gå hem och se om hon är där.
Jag fortsätter leta.
Och är hon inte där kan du bara vila.
- Säkert? - Ja.
Hon brukar inte gå så länge utan en dos Internet, så...
Gå hem.
Jag älskar när du använder det ordet.
Hem. Kan du säga det igen?
- Det blir aldrig som det varit, Hank. - Jag vet.
Gå hem.
- Nu är du ganska hård. - Absolut.
Bra jobbat, soldat.
Jag gör mitt bästa.
- Får jag vara rättfram? - Ja, gärna.
Du är alldeles för hårig därnere.
Jaså?
- Bra att veta. - Du ska nog fundera på
- att ansa dig lite. - Jaha?
Är inte det...
- bögigt? - Nej då.
Nej! Inte alls.
Tjejer i min ålder uppskattar hårlöshet därnere.
Vem vill ha munnen full av könshår när man suger på pungen?
Visst, visst. Självklart.
Tänk att manustjejen ger mig råd angående kuken.
Ska vi pröva bakifrån?
Absolut. Det är min favoritställning.
- Min med. - Jaså?
- För att det stimulerar rätt ställe? - Visst.
Och så kan jag göra annat samtidigt.
Högen av e-post bara växer om man inte tar hand om det.
- Visst, det förstås. - Hoppa på där bak.
- Är du okej där bak? - Jodå.
Men...
Gör det nåt om vi byter ställning?
Jag håller precis på med ett mejl,
så fortsätt du där bak.
Okej, visst. Inga problem.
Toppen.
Ja!
Förlåt. Det...
Bakifrån blir lätt för mycket ibland.
Det är okej. Jag tar det som en komplimang.
Vill du att jag...
avslutar åt dig...därnere?
Nä. Jag har runt fem manus att läsa. Då kan jag inte fokusera.
Jag går nu, okej? Men...
vi borde verkligen göra om det här nån gång.
Visst, varför inte?
Hej. Hur är det?
Bra.
Har du äntligen tjänat ihop till eget boende?
Gitarren blev stulen, och förstärkaren.
Fan, gumman, vad hände?
Spelar ingen roll. Jag behövde ändå nya grejer.
Fallet är avslutat, jag går vidare.
Du skulle ha låtit mig köpa den där gitarren häromdan.
- Ditt kort godkändes inte. - Fan, så var det.
Jag är ledsen att du förlorat gitarren. Jag köper en ny.
Strunta i det.
- Ta hand om dig själv istället. - Jag försöker.
Jag är ledsen för allt jag orsakat er på sistone.
Jaså? Härligt.
Är du ledsen över "på sistone", eller hela mitt liv?
Vad är du inte ledsen över, förresten?
Är du ledsen för att ha varit en jävla ynkrygg?
- Vart vill du komma, hjärtat? - Kalla mig inte så.
Du säger alltid hur mycket du älskar mig och mamma,
och att vi betyder allt för dig. Om det vore sant,
hur kunde du då svika oss så lätt?
Bara en jävla ynkrygg skulle ge upp så lätt.
- Så pratar man inte med sin far. - Min far?
Min far skulle inte försöka begå självmord.
Han skulle aldrig göra nåt sånt mot mig.
Var är min far som du pratar om?
Var är han?
För han syns inte till här nuförtiden.
Du har rätt.
Jag skulle inte göra nåt sånt.
Det gjorde jag inte heller.
Okej?
Du, se på mig.
Jag behövde bara sova ordentligt.
Jag drack lite för mycket och tog för många tabletter.
Återigen sjabblade jag.
Men jag skulle aldrig
någonsin svika dig på det sättet.
Förstår du mig?
Berätta det för henne.
Vadå?
- Säg vad du sa till mig. - Becca.
Vadå?
Inget. Hon är upprörd.
Berätta vad du sa så att hon inte har fel intryck.
Vad pratar hon om?
Jag tycker att vi alla borde tagga ner lite.
Vi chillar. Vi behöver nog en timeout.
- Hank. - Han försökte inte begå självmord.
Han bara sjabblade till det...igen.
- Va? - Försökte jag döva smärtan?
- Absolut. - Vad menar du?
Jag drack för mycket...
och gjorde en felbedömning.
Så du menar att du festade hårt och tuppade av,
som vilken dag som helst som slutar på "g"?
Att det bara var ett stort jävla misstag?
Det kan man säga.
Hur kunde du låta mig... Hur kunde du göra det?
Hur kunde jag låta bli? Du var så snäll mot mig.
Det var som en dröm. Jag trodde jag var hemma igen.
Men det var en förbannad lögn!
Även om jag inte var självmordsbenägen då, kanske jag är det nu.
Jag borde hållas borta från besticklådan. Jag känner mig rätt ömtålig.
Ut med dig! Ut, för helvete!
Var det mer romantiskt när du trodde att jag ville dö?
- Hur åt helvete är inte det? - Helt åt helvete,
och det är därför jag inte vill vara i närheten av dig. Du är tamejfan giftig.
Jag vet att jag har gjort nåt som gör det omöjligt för dig att leva med mig,
men jag kan inte fortsätta be om ursäkt för nåt jag inte kan ändra.
Det enda jag kan göra är att se framåt
och försöka bli nån som du kan älska igen.
Lycka till med det.
Bra jobbat, pappa. Nu måste jag höra henne gråta hela natten igen.
INTONING: