Detta har hänt:
Vi har en riktig litterär skandal här...
Tänk om hon sa sanningen? Då får du tillbaka din bok.
Tänk på Karen och Becca.
Det här kommer att såra dem. Vill du det?
Jag tänker inte anmäla dig eller nåt.
Är allt bra, älskling?
Distriktsåklagaren är villig att lägga ner misshandelsåtalet.
- Och den dåliga nyheten? - Du åtalas för sex med minderårig.
Helvete. Det är positivt.
Varför hatar Hashem mig?
- Okej, vems är det? - Jag vet inte.
- Charlies? - Fan heller!
Killen är sönderklippt, det kan inte vara han.
Vi skulle behöva en ledgitarrist.
- Vad kallar ni er? - Queens Of Dogtown.
Det här är ett suveränt mål.
Men om du fortsätter att slösa med min tid
får du gärna ruttna i finkan. Vad fan bryr jag mig?
Det är nog bäst att jag inte ger mig i kast med skådespelerskan
som spelar tjejen som jag ska ha våldfört mig på.
Det betyder inte att jag inte vill ha ett eller fler av dina fingrar i min slida nu.
Varför måste du prata så där?
Morrn, sassafras!
- Om du säger det. - Var ingen nejsägare.
Då får du rynkor som måste botoxas bort.
- Hank, vad vill du? - Jaså, det.
Jag vill hämta min enda kostym.
- Jag har rättsliga åtaganden. - För sent. Jag slängde den.
Skitsnack. Du skulle aldrig slänga en kostym.
Du kanske skulle skänka bort den, men det vore fånigt.
- Vem är i större behov än jag? - Jag hatar dig.
Jag...hatar dig.
- Vad tycks? Hur ser jag ut? - Som en sexbrottsling i kostym.
Jisses, vad du är i gasen idag!
Du har en kraftfull kvicktänkthet, unge Skywalker. Och mörk. Det gillar jag.
På tal om mörkt, hur är det med Lenny Kravitz? Du vet, Ben Harper.
Den där kolafärgade mannen du umgås med.
Det angår dig inte.
Borde jag oroa mig? Han verkar farligt cool.
Som en ung Lando Calrissian, med en dröm.
Du har inget att oroa dig för, Hank. Det vore bara ett slöseri med din tid.
Brevbäraren har större chans än du just nu.
Har du sett brevbäraren? Riktigt stilig. Särskilt i sommarshortsen.
Vad... Lägg av.
Du lurade mig. Du gjorde det med flit.
Svårt att släppa gamla vanor. Du luktar gott.
- Idiot. - Som damschampo...
Och kaneltandkräm. Och lite kaffeandedräkt.
En aning java.
Lugn, jag skulle ändå sätta på dig.
Hej, gumman.
- Vad tycker du om farsan? - Du vet vad man brukar säga.
Man kan inte polera en bajskorv.
LITTERATURKRITIKERN
Hade han nån aning om hur gammal du var?
Nej. Han trodde nog att jag var runt 20.
- Frågade han nånsin? - Nej.
- Berättade du det för honom? - Nej.
Är det sant att du slog honom i ansiktet under samlaget?
Ja. Två gånger till och med.
Varför?
Jag...ville att han skulle minnas mig.
- Förstår du vad det här innebär? - Ja. Det är uppenbart.
Jag är bra i sängen.
Det...och att åklagarsidan har ett svagt mål.
Och det vet de. Förvänta dig en uppgörelse snarast.
Jag gillar när du säger "snarast". Det gör mig lite hård.
- Bra att veta. - Okej, vi måste fira.
Lugn, det är lite tidigt för ljus och tårta.
Vi äter middag, och du kan göra vad du vill.
Bara det innefattar alkohol och dåliga beslut.
- Ledsen, jag ska ut ikväll. - Vad heter han?
- Vanessa. - Vanessa?
- Låter rätt feminint. - Det är hon också.
Hon är faktiskt min bästa vän.
Kommer ni att borsta varandras hår vid nåt tillfälle under kvällen?
Eller kanske försiktigt massera varandras axlar?
Jag förstår varför du ligger med tonåringar - du är en själv.
Sant, jag är lite efterbliven. Men jag är också rätt fantastisk.
Okej, glöm inte mötet med Randy och Gary klockan tolv.
Sen vill Lou att du kommer till hans kontor.
- Okej. - Och Jake ringde.
Han måste avboka middagen ikväll.
- Men han hälsar. - J'accuse!
- Tack, Patti. Tack ska du ha. - Tack, Patti. Väldigt upplysande.
- Nu måste du äta middag med mig. - För att jag modifierade sanningen?
Jag är inte skyldig dig ärlighet om mitt privatliv.
Visst. Men du sa att du skulle äta med en kvinna.
Jag antar att du inte ville att jag skulle veta att du skulle äta med en Jake.
Som troligen är väldigt snygg, vältränad och förbannat tråkig.
Fyra minuter av missionären, följt av lite oralt för din skull. Har jag rätt?
Klara i tid för att se Leno.
Nej, du är nog mer en Letterman-tjej. Stämmer det?
Varför skulle jag vilseleda dig?
Det är väl uppenbart? Du är tänd på mig.
- Funkar den skiten verkligen för dig? - Inte direkt.
Jag skojar bara. Var inte ond. Jag är på gott humör tack vare dig.
Jag försöker bara visa mucho appreciato på mitt eget speciella vis.
Ja, visst är du speciell alltid.
Det finns nåt vi skulle kunna diskutera under middagen.
Ja, madam? Vadsomhelst.
Frågan om din räkning.
Jag behöver nog pengar.
Ska jag fixa en snabb dialogbearbetning?
Jag tänkte mig de där Twilight-filmerna.
De verkar populära, och i desperat behov av bearbetning.
Jag ringer runt och ser vad jag kan göra.
Gör det. Vet du varför? För här är en gangsta som vill ha betalat!
Okej...nu vill jag be dig om en tjänst.
Visst, hur kan jag stå till tjänst?
Var har du kuken?
- Där har jag mitt svar. - Jag ser den.
Den är under klittan.
Jaha, det är pungen. Tamejfan.
Jag undrar om jag ska ansa lite före dejten ikväll.
Vanligtvis är jag emot sånt där.
Män är som bäst när de är som hårigast.
Det brukade mamma säga. Men i ditt fall säger jag: "Raka skiten."
Skicka det till fattiga barn i Kina, eller nåt.
Herregud, jag kan inte sluta stirra. Det är...
som om en skog har vuxit upp runt en magisk svamp.
Som en knapp i pälskappa.
Se det positivt, Charlie. Den må vara kort, men också tunn.
Tycker du att jag ska raka av alltihop?
Ja. Då ser den stor ut. Större.
Som Johnny Wad. Nästan.
- Tror du hon gillar det? - Absolut.
Vem skulle inte vilja näcka med Flipper?
Okej. Schyst.
- Ska jag berätta det för Hank? - Om ditt nyfunna intresse
för mjölkchoklad? Är du galen?
Om hans dotters första gig på Whisky, din slampa.
Jaså, det. Jaha.
Ja, det ska du. Det vill han nog inte missa.
Jag vet inte om det är en bra idé. Han kommer att bli så...
- Vad pratar du om? - Godafton, mina damer!
- Hej, Charlie. - Stor dejt.
På genomgång, ur vägen. Stor dejt. Stor dejt.
- Vem är den lyckliga? - Det skulle du vilja veta, va?
Jag bryr mig inte det minsta.
- Jag är bara artig. - Vem är hon, Charlie?
Jag kan låtsas vara intresserad.
Ja... Eftersom du frågar...
Jag var på väg till toan på Starbucks, och hon var på väg ut.
Vi knockade skallar.
Skrattade om det. Bytte nummer.
Hon är väldigt söt.
Som tur var, för hon lämnade en ruggig stank på toan.
- Jag svimmade nästan. - Snacka om rart.
På tal om det, kan du be din förbannade producent-polare
sluta ringa mig? Biggs? Biggsie?
- Beggs? Stu Beggs? - Ja.
Vad fan det nu är. Han ringer och messar.
Han tror att vi är själsfränder, eller nåt.
- Gillar du honom inte? - Fan heller! Borde jag det?
- Han är rätt rik. - Är han?
Hur rik egentligen?
Jag vet inte. Rik. Rik i kukstorlek också.
Han har tydligen en legendarisk schvantz.
Måste vara kul.
Okej.
Jag säljer smycken, fast för män. Det kallas för mewlery.
- Grymt. - Ja, det är rätt coolt.
- Häftigt. - Dålig vinst.
- Kul. - "Vad" säger skithögen.
- Vad? - Jag sa ju det.
Bort med dig. Undan!
Kom här.
Det är bäst att ni går. Det blir bara värre.
- Hanky! - Hej.
Precis som förr, när du räddar mig
ur de ondskefulla hipster-skithögarnas grepp.
Det får mig att tråna efter det förflutna.
Är du okej? Du verkar lite hög.
"Lite" är fel ord, tack och lov.
Så...vad gör du här?
- Jag bor här. Din ursäkt? - Jag tar ett glas med Sasha Bingham.
Hon vill ha mina tankar kring det här.
Säkert att du har så det räcker?
Fyndigt. Känner du henne?
- Känner du Sasha? - Sasha? Vi har träffats.
Om man nånsin kan lära känna dessa skådistyper.
Du har knullat henne, eller hur?
Nej. Lägg av. Hon är ett... ett embryo.
En zygot. Hon är ett grodyngel.
Hur var det att knulla den som ska spela mig?
- Som du för övrigt redan har knullat. - Håll tyst om det där.
- Vad har du tagit? - Lite gräs, lite vin.
Lite Vicodin. Det känns som att vara under en våt, varm filt.
- Låter inte särskilt attraktivt. - Du borde ta ett glas med oss.
Det borde du.
- Det var länge sen. - Hej, Sasha Bingham.
Hur är det? Fan.
Jag har saknat dig.
Jag visste det!
Har ni träffat min advokat?
Hej.
Nu kör vi.
Inte så pjåkigt.
Jag behöver komma in, Charlie!
Vänta! Vänta! Gå inte! Gå inte!
Vad i helvete, Charlie?
Det är därför jag inte vill komma hit.
- Jag förstår dig. Det är vidrigt. - Jag har skadat mig!
Vadå, har du fått schampo i kisshålet igen?
Nej. Jag skar mig...
- när jag ansade håret. - Givetvis. Vi måste gå.
Vänta! Du måste titta!
Jag måste inte göra nåt, särskilt inte om det är äckligt.
Snälla Karen! Snälla!
Då måste det handla om liv och död.
- Du skulle aldrig hämta dig. - Snälla ni!
Jag måste veta om det är ett fall för akuten.
Han blöder på golvet.
Herrejävlar, Charlie, huset är i taka händer
och du blöder på mitt jävla golv?
Det är lika mycket mitt jävla golv. Jag blöder på det om jag vill!
För helvete, kvinna. Situationen är allvarlig.
- Jag går. - Okej då.
Då får jag väl komma ifatt senare.
Okej, låt oss se vad vi har att göra med.
Okej?
Herrejävlar, Charlie. Du har rakat av allt! Varför?
Jag trodde att det skulle få mig att se stor ut.
Större.
- Som Johnny Wad. - Visst.
Det liknar mer johnny-med-bara-potatis-och-inget-kött.
Kom igen. Då åker vi.
Sätt på lite jävla kläder.
Jag skjutsar dig till akuten, ditt jävla pucko.
Du borde hålla dig undan
alla Mior och Sashor just nu.
Jag sprang på dem. De sprang på mig.
Det var inte planerat. Det var ödet.
- Du springer på mycket. - Ja, det är sant.
Nog om mig. Berätta nåt om dig, advokaten.
Okej.
Det här kommer du att gilla. Jag skrev en roman en gång.
Vad synd. Vad handlade den om?
Vad brukar första romaner handla om?
Inget och allt.
Min fokuserade kring en smart tjejs äventyr i storstan,
på jakt efter den rätte, och knullandes många på vägen.
Samtidigt drog hon in en massa fanstyg i näsan.
Jag skulle läsa den. Fan, jag skrev den själv
ungefär fyra gånger innan jag fick nåt utgivet.
- Det var mitt métier. - Den var mitt episka misslyckande.
Jag visade den för dåvarande pojkvännen, en författare.
Intressant. Du gillar författare.
- Inte längre. - Jo.
- Han tyckte den var skit. - Jävla svin.
Knappast. Jag förstörde romanen,
gjorde slut med pojkvännen och sökte till juridikstudier.
I den följden. Har levt lycklig sen dess.
Hur kan "leva lyckligt" på intet vis innefatta en snubbe?
Enkelt. Du ser ju mig som en liten godbit.
- Nej. - Det gör du visst.
Jo, okej då. Men på bästa möjliga sätt.
Du är som en...
sexig gummibjörn...
fast med kola på insidan.
En gummibjörn som omger en annan typ av söt godsak.
Tack.
Men som svar på din fråga...
snubbar har svårt för kvinnor som är besatta av sitt yrke.
- Du kanske inte har träffat rätt snubbe. - Kanske.
Men skulle jag ens kunna urskilja honom?
För det enda jag ser är ett hinder i mitt arbete.
- Det gör mig ledsen. - Varför? Missar jag nåt?
Det hindrar mig inte från att ha sex med vem jag vill, när jag vill.
Okej, nu är jag mindre ledsen.
- Det blir inget mellan oss. - Hur vet du det?
- Vi kan leka en lek. - Det är roligt med lekar.
Låt oss för en stund låtsas att en sexuell förbindelse
oss emellan inte vore helt och hållet
- opassande. - Ja, låt oss göra det.
Inser du att det skulle gå ruggigt snett för nämnda förbindelse
när du förstår att jag verkligen är singel, fri som fågeln,
fri att älska dig och tillbringa resten av livet med dig.
Du har rätt, det är en bångedödare.
- Vi är lika varann. - Jag fattar inte
vad du pratar om, men jag tror jag gillar det.
Jag menar allvar. Du är en smart, charmig kille...
- Jo, jag gillar det. - ..med en massa
mörkt jävelskap som surrar runt i ditt söta lilla huvud.
Jag känner igen mig, men jag har en bättre ventil.
- Det är det skrivandet är till för. - Men du tror att du kan få allt.
Ett mörkt, virvlande kaos och en familjeidyll.
- Tänk om den ena när den andra? - Tänk om den ena förgör den andra?
Ett ögonblick.
Förlåt. Dålig vana.
Pungen har vibrerat hela kvällen.
- Jag visste inte att nån hade ringt. - Den var ny.
Beccas band spelar på Whisky ikväll. Kom om du vill.
Låt mig gissa - ett meddelande från familjeidyllen?
- Hur visste du det? - För att du faktiskt log.
Ett äkta leende.
Kan vi få notan? Jag måste gå.
Givetvis. Gå.
Jag... Jag ringer när jag hör nåt.
Och Hank, du borde le lite oftare.
Jag blev lite våt.
Tack. Vi är Queens Of Dogtown. Godkväll.
Vilka fängslande 23 sekunder.
- Tack för förvarningen. - Skatta dig lycklig
att jag över huvud taget sa nåt.
- Tack. Skål. - Hank!
Vad du är...
- Tack. - Ingen presentation?
Jo. Det här är Ben
och det här är Hank, Beccas pappa.
- Kul att träffas, Hank. - "Beccas pappa."
Trevligt. Beccas pappa.
Lägg av, var inte sån.
- Hur då? - Gör inte det hela
mer obekvämt än det redan är, okej?
Vi är här och kollar när våra tjejer spelar.
Det behövs ingen svinaktig attityd. Du förolämpade mig med ölen.
Men jag låter dig komma undan med det.
- Låter du mig komma undan med det? - Ja.
Bara du köper nästa omgång.
- Hur låter det? - Hej, gumman.
Gud, vad bra ni var.
- Hej. - Jag är väldigt stolt.
Jättestolt. Du var fantastisk.
Tack.
Det här är min pappa.
Sa du inte att han var ute ur bilden?
Du, Hank, vi tänker ta med
de här rockstjärnorna och gå och äta lite.
För att fira giget.
Vill du hänga med?
Jag... Jag har en deadline som jag jobbar mot.
Gumman, du var så... Jag är så stolt över dig.
Jag älskar dig.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig med.
- Okej, gå nu. - Tack för att du kom.
Kom, vännen.
Sluta, Charlie. Du är så satans svettig.
Som att hålla i en manlig sjöjungfru.
Än sen? Jag blir fuktig när jag är nervös. Det vet du.
Vad betyder alla ärr härnere?
Pungen är som en reliefkarta.
Jag har gjort vasektomi ett par gånger.
Ett par? Gjorde du en reversering?
Nej, den första funkade inte. Jag fick göra om det.
- Doktorn sa att det händer ibland. - Ja, men inte ofta.
- Vem var det? - Jag vet inte, nån indisk kille.
Outtalbart efternamn. Borta i västra LA. Vid 405:an.
- Varför skrattar du? - Förlåt. Det är svinaktigt, jag vet.
Jag har hört talas om er stackars jävlar.
- Men jag har aldrig träffat en. - Vad pratar du om?
Hittade du honom längst bak i LA Weekly?
Och? Jag var en ung agent med begränsad budget.
Jag sa åt dig att inte snåla med det där!
Killen förlorade licensen förra året. Felbehandling.
- Vad hände? - Vet du vad han kallas?
Djävulsurologen i Westside. En riktig slaktare.
Han gillade tydligen... Hur uttrycker jag mig finkänsligt?
..att leva rövare med manliga könsorgan.
- Vilket är okej om... - Jag svimmar.
Nej, nej. Jaha.
Ingen fara. Han klarar sig. Sånt händer ofta.
Vad är det egentligen du påstår?
Att det fortfarande finns simmare i hans säck?
Om han gav mig ett spermaprov skulle vi säkert hitta några simmare i det.
Men han lär inte få stånd på ett tag.
Nej tack.
- Jag känner inte för det. - Inte jag heller. Det är Mia.
Jag var rädd att det skulle bli värre om jag ringde polisen.
- Bra tänkt. - Det är åt helvete med henne.
Jag längtar efter att få spela henne.
Hej. Läget, Mamma Mia?
Får jag slå mig ner...på kanten?
Fattar inte varför du vill det. Jag är inget kul sällskap ikväll.
Lägg av, dig får man alltid ett par skratt ihop med.
Du visste säkert inte att jag var höjdrädd?
Du verkar inte vara nån som är rädd för nåt.
Snälla du! Jag är en riktig fegskit.
Vet du vad som skrämmer skiten ur mig?
- Lönnsirap. - Lönnsirap?
Jag kan inte äta våfflor eller pannkakor
för att jag är så rädd att få skiten på händerna.
Detsamma med croissant. Det är nåt med konsistensen...
- Fattar du? - Det förvånar mig
att du gillar kvinnodelarna så mycket.
De är härliga. Jag tror inte att jag skulle välja muffins med vaginasmak,
men när man är därnere i kvinnligheten vill man inte att det ska smaka glass.
Det är invecklat. Du skrattar. Det är bra.
Det betyder att du inte störtar mot din död.
Sånt gillar jag hos tjejer.
Jag funderade på det.
Det vore så lätt att bara luta sig framåt
- och släppa taget. - Ja, det vore lätt.
Vi skulle kunna...
Vi skulle kunna hoppa tillsammans.
- Det vore nåt. - Ja.
Som Butch och Sundance.
Thelma och Louise. Tango och Cash.
Men jag tror inte att det är det rätta slutet för nån av oss.
Så vad händer nu, då?
Det beror på dig, Mia.
Ärligt talat...så vill jag börja om.
- Vara ett barn igen. - Jag med.
Inte ett barn kanske, men jag skulle gå tillbaka till -94.
- Det var ett bra år. - Varför?
För att jag träffade Karen. Sen föddes Becca.
Det var året som förändrade mitt liv.
Inget internet, inga mobiler, inga sms, inget twittrande, twattrande...
- Medeltiden. - Ja! Bio kostade en dollar.
Bensin kostade en spottstyver. Avsugningar var gratis.
På tal om det satt Clinton i Vita huset och Nirvana hördes på radion.
Och jag hade ännu inte sjabblat bort det bästa som nånsin hänt mig.
Vet du vad vi måste göra, Mia?
Vadå?
Vi måste förlåta oss själva.
Fattar du? Det kan ingen göra åt oss.
Vad säger du?
Överens?
Överens.
Fin utsikt, men tror du att vi kan gå in nu?
Jag är... Jag är skraj.
Och jag skiter inte gärna på mig inför en dam.
Okej.
Jag skojar inte.
Jag är yr. Jag går tillbaka på rummet.
Nej, nej, nej. Vi går hitåt.
Ta en lur.
Jisses.
Hej.
Vad gör du här?
Hörru, kolla.
Underbart. Skicka den till mig.
- Lekstunden är över. - Åh nej.
Nej, nej. Lek med varandra.
- Seså. - Taskigt.