Detta har hänt:
- Hur ser du på oss... - Jag gillar när det är kravlöst.
- Jag är en sån kille. - Din jävel.
Jag har en ilsken tjej efter mig. Hon har nyckel till min lägenhet.
Wow.
- Vem var det? - Det brinner i min lägenhet.
- Jag fick just sparken. - Letar du efter ett nytt jobb?
Jag är ensam. Jag längtar efter sällskap.
Gillar du det? Säg att du gillar det.
Nej, Charlie. Det tänker jag inte säga, och jag tycker inte om det.
Jag kan inte relatera till riktiga kvinnor längre.
Tydligen inte. Jag är din sons barnflicka och det gör det hela rätt opassande.
Ja.
Hej, Tyler.
Det är inte som det ser ut. Det här är min syster.
Ska du berätta att du är en lögnare, bedragare och en lömsk horbock.
- Fattar du? - Ja.
- Han bedrog henne. - Är det sant?
Han erkände att han var en lögnare, bedragare och en lömsk horbock.
Du blir större och större. Du börjar bli jävligt känd!
Men inte i positiv bemärkelse.
Det är den arga bruden från New York.
Hon som tände eld på din lägenhet?
Ja, Carrie.
Hon skulle bara bränna mina första utgåvor,
men så urartade det.
Förståeligt. Sånt händer.
- Är hon fortfarande sur? - Inte lika mycket.
Nu är hon gullig och skickar sex-sms.
Hon är här med jobbet och vill ses.
- Tänker du göra det? - Nej, för helvete.
Hon är galen. Men väldigt bra i sängen.
Det var därför jag fortsatte efter bäst-före-datum.
Vad var det som var så bra?
Entusiasmen, faktiskt.
Det var som om hon föryngrades av sex.
Det var som om hon höll på att törsta ihjäl
och min kuk var källan till evig ungdom.
Det låter schyst.
Ingen kvinna har nånsin förut
sett min snorre som nåt hälsosamt.
Fan också. Hon säger att hon har en överraskning.
Hon kanske har dödat Karen och Becca.
Det där var inte så roligt.
Förlåt, ibland vet jag inte var gränsen går.
Nej, det kan det väl inte vara?
- Sa du var du bor? - Nej.
Då är det lugnt.
Här är jag!
- Hej. - Hej.
- Hur hittade... - Jag spårade din iPhone, dummer.
Jag kom ju på ditt lösenord en gång.
Just det. Den gången.
Okej.
Ska vi stå här och snacka skit
när vi kan knulla varandra sönder och samman?
Herregud.
Du förlängde mitt liv med sju år.
Det är min gåva.
Jag knullar i hundår.
Den passar så fint därinne.
Jag vill göra en gipsavgjutning av din kuk
och göra den till en dildo.
Det är sjukt. Men smickrande. Inte en helt dålig idé.
Kan du göra en extra åt mig? Jag kan knulla Charlie med den.
Du väcker min kropp till liv. Den gör sånt som min hjärna inte vill.
Min hjärna fattar inte att jag nyss låg med en pyroman.
- Ja. - En bokbrännare dessutom.
Är jag verkligen slav till min herrekuk?
Nej, när du väl kommit in i mig fanns det ingen återvändo.
Jag bara tutade och körde.
Jag vet aldrig om vi talar bildligt.
- Det gör mig utmattad. - Mig med!
Du gav mig ett rejält knull.
Du förlängde mitt liv med sju år.
- Du sa det nyss. - Gjorde jag?
Jag är full på kuk.
Du är galen, vet du det?
- När kommer du till New York? - Jag vet inte.
Jag håller på med ett knäppt manus,
min dotter är ledsen på grund av en svinig pojkvän och det kan vara mitt fel.
- Så det dröjer nog. - Okej, hör här.
Jag har fått ett jobberbjudande här. Jag ska nog ta det.
- Räddad. - Nej!
Öppna inte. Knulla mig igen! Stanna.
Knulla mig igen.
Vill du ha evigt liv?
- Hej! - Hej.
Vi ska till Neptune's Net och äta tröstkäk för hjärtesorg.
Mitt hjärta är hungrigt.
- Gumman. - Vill du följa med, pappa?
Ja, det låter bra. Kom, så går vi.
Vill du inte ta på dig byxor?
Det är inte fråga om vilja, utan om tid.
Kom, sisten till bilen har ett ruttet skrev.
- Hej. - Hej.
Ska du inte presentera oss, pappa?
Det här är min dotter Becca.
- Och hennes mor Karen. - Den omtalade Karen.
- Omtalad? - I vissa kretsar.
Trevligt att träffas.
- Carrie. - Carrie från New York.
Förlåt. Jag hade inte glömt. Jag blev bara distraherad.
Jag bad för att det skulle bli jordbävning.
Hank, det spelar ingen roll.
Jag är gift. Och Becca är vuxen nu, så...
Det här är ingenting. Jag har sett grejer.
Ja, hon har sett grejer.
- Vi utgår ifrån att du dejtar. - Vi dejtar inte.
Precis. Hon sa det.
Jag skulle vilja det, men Hank är skadad.
Krossad, faktiskt. Man kan inte lära en gammal hund att sitta.
Vet ni vad?
Kan ni inte komma på middag ikväll?
- Nej. - Jo, vi ska fira.
- Du vet inte ens vad vi firar. - Det spelar ingen roll. Nej.
Stu har lagt bud på Richards nya roman.
Oj, vad skoj. Jag hatar att fira andra författares framgångar.
- Skadeglädje, gumman. - Kom igen, Marcy och Stu kommer.
- Det blir kul. - Eller inte.
- Hjälp mig. - Nej.
Jag måste tyvärr ta ett glas
med en kompis kompis. Det är som en dejt.
Se där? Hon måste gå vidare.
Men jag skulle hellre göra det här.
Vad kul det ska bli att träffa dina vänner.
Jag skulle inte kalla dem vänner.
De är snarare ett gäng underhållande narcissister.
Vet du vad? Jag gillar LA.
Det är sant. Jag kan se mig själv här.
- Nej. - Jo.
Kom inte hit och bli en bitchig gymbrud.
Tjejer som kommer till LA, börjar på gym,
blir beroende och plötsligt ser de ut...
- Du är rolig. - Jag har mina stunder.
Vi har kul. Vi har det så bra tillsammans.
- Vi har våra stunder. - Hallå där.
Du sa aldrig nåt förresten.
- Om vadå? - Mitt jobberbjudande.
Vet du vad? Jag tycker att du har ett jättebra jobb
i förlagsbranschens huvudstad.
- Varför sluta där? - Branschen förändras.
Tryckta böcker är över.
Dessutom kommer jag närmare den här.
Vad håller du på med?
Jag gillar det.
Men vad ska det leda till?
Raka vägen till en avsugning.
- Så långt? - Ja. Vad sägs om det?
Förnuftet säger nej, men...
Min kuk säger ja.
Vi måste nog försöka ta reda på
vad vi får ut av den här relationen.
Hej.
Hank!
Hej, du måste vara Carrie.
Så...
kommer jag att gilla den här tjejen?
Hon är jättetrevlig.
Bara så att du vet: "Hon är jättetrevlig"
låter som övervikt.
Du ville ju träffa nån trevlig.
Du sa en normal kvinna. Hon är den trevligaste,
normalaste kvinna jag känner i hela LA.
Det är bara det att jag hatar blindträffar.
- Hemskt. - Jag kan stanna hemma.
Vi kan kolla på en film.
Opassande, Charlie.
- Det där, ja. - Ja, det där.
Du berättade väl inte om mitt opassande beteende?
Jag sa att du körde upp handen under min kjol
och började prata som ett pervo.
- Vad sa hon då? - Jag skämtar.
Jag ville få henne intresserad, inte få dig anhållen.
Okej. Så om Stuart vaknar...
Jag fixar det. Jag kan det här.
Ja, det är sant.
Några råd?
Var bara dig själv.
Och vem är det?
Jag vill skåla för den modigaste,
mest erotiska bok jag nånsin läst.
Blodberget av Richard Bates.
Du sa exakt samma sak om Knull & slagsmål.
- Ordagrant. - Och jag menade det.
Ärligt talat. Det gör det inte mindre sant.
Skål för att böja sig fram och ta emot
- i Hollywoodstil. - Herregud.
Och det säger den nittonde författaren av Snuten i Santa Monica.
Jag är rörd.
Så sant, ditt as.
Kyss mig, din överlägsna jävel.
- Carrie, får jag fråga dig en sak? - Visst.
Hur lyckades du hålla kvar Hank i...
- Är det ett år? - Nästan.
Jag önskar att det var jag, men det var nog sexet.
Han släppte lös nåt inom mig.
Nåt djuriskt.
Före Hank var det bara jag och den rosa kaninen.
Var håller den hus nu för tiden?
Sexleksaker.
- Vad tycker vi? - Herregud.
- Jag älskar dem. - Kan vi inte låtsas
att vi talar om politik eller miljö...
Och sen kanske sex på slutet?
Karen, alla här är vuxna.
- Nej. - Karen hatar att prata om sex.
- Hon vägrar. - Det är inte sant.
Vill ni se nåt? Kolla.
- Sex. - Nej.
Vagina. Fitta.
Stor hårig fitta!
Vet ni vad? Jag var sån tidigare.
Jo. Jag var helt avstängd.
Jag var faktiskt nästan frigid.
Nej, jag menar inte... Men tack vare Hank öppnade jag mig.
- Sån är han. Ja. - Det gjorde han.
- Både känslomässigt och kreativt. - Sån är jag.
Känslomässig inbrottstjuv.
Jag tycker att Karen är
den mest sexuella kvinna
jag nånsin har haft sex med.
Hon är riktigt vild faktiskt. En lejoninna.
Jag vill sticka huvudet i ugnen.
Får jag plats?
Jag tog upp det här för att jag gillar leksaker.
Inte Marcy.
Det är inte att jag inte gillar dem.
Ljudet får mig att tappa lusten.
Det där...
Eller... Vad det nu är.
Jag försökte kontrollera ljudfaktorn genom att föreslå
nåt tystare.
En dildo, kanske.
- Hon vägrar. - Älskling,
vad ska jag med en dildo till när jag har dig?
- Vad snällt. - Det är ju inte klokt.
Men på Runkles tid däremot
hade jag antagligen behövt nåt
med lite omfång. Nåt att vika över.
Tala inte illa om min vän när han inte kan försvara sig.
Vi har inga bevis på att den är liten.
- Det skulle jag säga. - Du fyller mig fint.
Det är precis så jag känner med Hank.
- Han fyller mig verkligen. - Carrie, snälla...
Vadå? Vi sitter och pratar.
- Alla pratar uppriktigt om sex. - Men det är ingen terapigrupp.
Ni behöver inte vara fullt så uppriktiga.
Det är lugnt. Jag pratar gärna uppriktigt om sex.
Och om dildos. Jag är ingen främling för såna.
Mannens anus är en erogen zon.
Det är inte bögigt att få prostatan stimulerad.
Jaså? Det låter rätt bögigt.
Det låter lika bögigt som Tom Hanks i sjömanskostym.
Jag ser det inte så.
Har du fört in en dildo i den här mannens gapande rövhål?
Du känner mig.
Jag vet inte om jag är stolt över dig, eller ledsen för mänskligheten,
eller allt på samma gång.
Ska sanningen fram, så har hon inte det.
- Hon känner sig inte bekväm. - Tack.
Jag är inte bekväm om min fru inte är det.
Vad fint.
Dessutom var det länge sen.
Gränserna var otydliga på den tiden.
Det glada bögiga 90-talet?
På den tiden regnade det väl kuk?
Jag skulle göra det för dig.
Jag skulle stimulera din prostata utan fördomar.
Vad gulligt av dig. Tack.
Kom igen, Hank. Har du aldrig experimenterat?
Inget grupprunkande? Inga undandragna handdukar?
Inga penisfajter?
Den var rätt lång.
- Vadå? - Tystnaden.
Den där otroligt pinsamma tystnaden.
Det är den tredje ikväll.
Är det sant?
Jag har inte räknat.
Men pinsamma tystnader har oförtjänt dåligt rykte.
Vem har egentligen så mycket att säga?
Ingen fara. Ursäkta dig inte. Det är säkert mitt fel.
- Var inte dum. - Det är jag inte.
Jag är bara ovan.
Jag har inte haft nån dejt på länge.
- Samma här. - Han tog med mig till Medieval Times,
men han var tafsig.
Han stack handen under kjolen på mig.
Det kunde ha varit okej.
Men man äter med händerna
och han hade kladdat med kycklingen.
Okej.
- Den fjärde tystnaden. - Okej.
Vi kan antingen säga hejdå, gå skilda vägar nu direkt,
eller anstränga oss och hitta gemensamma nämnare.
- Jag är med, om du vill. - Visst!
- Vad sägs? - Jag är med.
- Jag gillar din attityd. - Okej.
Hur känner du Lizzie?
Hon är med i min bokklubb.
Underbart! Böcker! Ett bra samtalsämne.
- Bra jobbat. - Tack.
Hur läser du nu för tiden?
Nu när allt är digitalt. Nook? iPad?
- Jag är en Nook-tjej! - Okej.
Jag är en iPad-kille. Vad läser du just nu?
Vad finns i din virtuella bokhylla?
Blodberget av Richard Bates.
Har du läst den? Gud, vad den är snuskig.
- Jag sålde filmrättigheterna. - Är det sant?
Vet du vad vi har här, Mary?
Jag tror att det kallas för gemensam nämnare.
- High-five. - Jag har lite handsvett.
Medellängden för ett samlag
är bara två och en halv minut.
Det betyder inget när man är tantrisk.
- Jag jobbar på det. - Det är en lång väg dit.
Men det är värt det.
Efter några decennier med primadonnan Charlie
framstår allt som är längre än en Ramones-låt som tantriskt sex.
Jag har inte kommit på 14 år.
- Vad är det för fel på dig? - Inget.
Det händer inuti. Berätta Karen.
Det kan jag inte. Herregud.
Först tog hon illa upp. Hon trodde att hon gjorde fel.
Men verkligen inte. Hon gjorde allt rätt.
Notan, tack.
Hon fick mig att explodera, men här uppe.
- Ja. - När vi älskar
är det som om fyrverkerierna den fjärde juli
spelas upp inom mig.
Jag fattar inte grejen med tantriskt sex.
Sex ska hålla sig till tre akter.
Början, mitten, slut. Med nåt extra i den tredje akten
- för att runda av. - Hank är en fantastisk älskare.
För fan, Carrie. Sluta.
- Det är lugnt. - Hon vet.
Du och Karen hade ett fantastiskt sexliv.
Va?
Härligt att hon var tillfredsställd. Det märktes.
Om det ställer högre krav på mig, desto bättre.
Man kan inte vila på sina lagrar här hemma.
- Eller i sovrummet. - Jag måste säga nåt.
Min man är en jäkligt bra älskare.
Jag ville bara säga det.
Vi delar allt. Jag älskar dig.
Jag skulle kunna äta den här kvinnan till efterrätt.
Kan vi sluta snacka om älskare?
Det är otäckt.
Snart kommer nån av er dårar att föreslå gruppsex.
Vad är det för fel på er?
- Charlie. - Ja.
- Jag måste berätta nåt. - Nej, jag vet.
Man knäpper upp den fram. Jag rör ihop det.
Nej, inte det. Det är bara...
- Jag har aldrig gjort det här förut. - Ingen fara, jag dömer dig inte.
Nej, du förstår inte.
Jag är oskuld.
Va?
Jag har aldrig haft sex.
Aldrig nånsin?
Alltså...
min kompis Lindsay fingerpullade mig i sjuan.
Men det var inte så hett som det låter.
Hon var sjukligt fet
och luktade pommes frites från McDonald's.
Dessutom fes hon mitt i alltihopa.
- Vi behöver inte göra det här. - Jo!
Jag menade inte så. Jag vill.
Jag har väntat på den rätte,
men nu vill jag bara att nån tar min oskuld.
Och hur det än går, så blir det du.
Jag vill att du blir den förste inuti mig.
Jag vill inte dö som nån vidrig gammal oskuld.
Du verkar inte särskilt vidrig.
Tack.
Jag måste tänka igenom det här.
Jag vet inte vad jag tycker om det här.
Jag förstår om du inte vill.
Jag vet bara inte vad jag ska göra längre.
Jag väntade på den rätte i evigheter...
- Ja. - ...och han kom aldrig.
- Ja. - Jag har också behov.
- Visst. - Lust.
Jag är inte pryd.
Jag är beredd att göra saker.
Snuskiga saker.
Du gör mig galen.
Ta mig, Charlie! Ta mig!
Där är du. Du knackar på min dörr!
Kungen har skickat dig, vasall,
för att hämta min mödomshinna. Du ska få den!
Det känns bra! Entrez vous!
Tryck in den! Kom! Kör på och var inte rädd.
Vad är det som händer?
Vad hände med din lilla...
Jag förstår, du är inte attraherad. Hur skulle du kunna vara det?
Nej! Det är inte du.
Det sätter press på en att vara den första.
Jag är ledsen.
- Jag skäms. - Det borde du.
Skamstånd. Det kom tillbaka.
- Det är sant. - Vill du fortfarande?
- Visst. - Okej?
Ja, vi gör det.
Okej.
Okej, visst.
Var det allt?
Ja, i stort sett.
Så är det ofta första gången.
Analsex har inte tillräckligt gott anseende.
Jag tyckte att det var kul och snuskigt.
Men nu tycker jag
att det handlar om nåt annat, nåt mer.
Intimitet.
Att gå in genom utgången är kanske den vackraste akten
- i världen. - Jag håller med.
Jag håller med.
Jag har mycket att säga i den frågan.
Becca! Tack gode gud.
- Hej, Beckers. - Var har du varit?
Ingenstans.
Ingenstans med vem?
Om ni absolut vill veta, Tyler.
Du skämtar. Skämtar du?
- Vadå? - Var det inte slut?
Du hade kommit över honom. Det var slut.
Jo.
Men han messade hela tiden, så jag kunde inte låta bli.
Det gick bra. Vi pratade ut.
Så nu är ni tillsammans igen?
- Är det så? - Inte nödvändigtvis.
Det tog ju sån tid att komma över honom.
Tänker du bara förlåta honom?
Ja. Vem kan jag ha fått det ifrån?
Så pratar du inte med din... Becca.
- Strunt samma. - Hon har helt rätt.
Nej. Även om hon har rätt så är du hennes mor.
Du ska få henne att känna att hon har fel.
- Det är ju sjukt. - Vet du vad som är sjukt?
Att hon klättrar ner i ormboet
med den där jävla D'Artagnan
med sitt hår och det där jävla skägget.
Det är motbjudande. Det är inte kul.
Kan vi ta det här sen?
Så att vi kan prata analsex
- med sexexperten därborta? - Ta det lugnt.
Det är min kvinna du förolämpar.
Sköt dig själv.
Vi talar faktiskt om vårt gemensamma barn.
Fortsätter du så där
får vi ta oss en svängom igen.
Ja, din jävel. Jag slåss gärna med dig när- och varsomhelst,
din pansexuella knäppgök.
Det verkar som om jag retar upp dig.
- Nej då. Vill du ha en drink? - Det skulle du allt gärna vilja.
Ja. Visa oss den där jäkla manginan.
Vill du slicka den så tar jag fram den direkt.
Det är kul att ni bråkar för min skull, men nu förstör vi inte vänskapen.
Det här kommer aldrig att leda nånstans!
- Vadå? - Du! Du kommer aldrig att kunna
- binda dig vid en annan kvinna! - Carrie, dålig tajming.
Det är komiskt. Jag kom hit för att övertyga dig om att försöka igen.
Vet du vad som är komiskt? Vi gjorde faktiskt slut.
- Och du tände eld på min lägenhet. - Vet du vad som är bäst av allt?
Jag trodde hela tiden att det var mitt fel.
Jag trodde att det var fel på mig. Men det är du.
Du är patetisk, Hank.
Dina vänner har hittat kärleken. De har gått vidare.
Men du har ingenting.
Wow. Tack så mycket.
Grattis, Karen. Jag vet inte hur du lyckades, men...
- Vadå? Vad menar du? - Jag är ledsen att du blev sårad.
- Jag trodde att vi var överens. - Du knullade mig i röven!
Jag svalde din sperma. Men värst av allt, jag gick på ditt jäkla skitsnack.
Du kan rationalisera och säga att du alltid var ärlig mot mig...
Men du har ändå tagit nåt ifrån mig.
- Hur är det? - Jag slickar bara såren.
Marcy och Stu kan skjutsa dig. Eller så kan du sova över här.
Jag tror att jag ska köpa en hängsnara.
Det vore tråkigt. Vi skulle sakna dig.
- Hon gav mig så att jag teg. - Ja, hon gick rätt hårt fram.
Det påminde mig om våra värsta gräl.
- Jag saknar våra bråk. - Inte jag.
När du och Bates blev ihop blev jag rätt glad,
för jag tänkte att det var galenskap.
Att det aldrig skulle funka. Men det gör det.
Antar jag. Typ.
Men det har varit bra på ett sätt.
Att inte behöva se dig bli kär i nån annan.
Men jag vill inte att du ska vara ensam.
- Det är jag inte. - Jo, det är du.
Du är som en vilsen pojke.
Det funkade inte mellan oss så du surar fortfarande.
Du plockade upp bollen och sprang hem.
Du tänker aldrig spela med nån annan igen.
I New York är det enklare att glömma
att jag fortfarande älskar dig så in i helvete.
Gud. Sa jag det högt?
Än sen?
Jag älskar dig fortfarande. Det kommer jag alltid att göra.
Men jag var tvungen att välja lyckan. Jag prioriterade det.
Nu är jag med nån som förstår att jag älskar dig.
- Det gör mig lyckligare än nånsin. - Bra.
Det är ju underbart.
Hon har rätt. Du är underbar.
Det är du. När kvinnor lär känna dig vill de så klart ha mer.
Men det är grymt att låta dem tro
att de kan få det, när det bara är en illusion.
Till skillnad från vad alla tror vill jag inte såra nån.
Jag vet det. Men varför tror du att Becca mår dåligt nu?
Hon föll för en kille, snäll eller dum, och vill så klart ha mer.
Menar du att jag har gett henne nåt hemskt faderskomplex?
Nej, oroa dig inte för henne. Jag talar om dig. Tänk på dig själv.
Om ditt liv bara handlar om en rad meningslösa korta förhållanden
och en idealiserad bild av vår kärlekshistoria,
så tycker jag synd om dig. Jag vet vad du kan.
Tänk om du har fel? Det kanske är det här som gäller för mig.
Det kanske är meningen att jag ska vänta på att vi ska bli tillsammans igen.
Då får du vänta på ett mirakel.