I tidigare avsnitt:
Du är fantastisk.
Men jag kan inte ge dig en vit klänning och ett lyckligt slut.
Den här mannen knullar kvinnor i röven-
-och säger sen att han vill ta lätt på allt.
-Det är kul att ni slåss om mig. -Det blir inget av det här!
Du kan aldrig hänge dig åt en annan kvinna. - Grattis, Karen.
Jag ska alltid älska dig, men jag kan inte vara din man mer.
Vilken jävla lättnad!
Stanna här. Rör dig inte. I kväll äter du middag med mig.
Tusan också. Sanningen låter bättre.
-Säg att du älskar mig. -Kom hem nu.
Det såg jag! Det är nog pillren. Jag borde inte dricka.
-Jag tar antidepp. -Hur många har du tagit?
-Inte fler än du. -Vad har du gjort?
Carrie, vad har du gjort?
Bara det du tvingade mig till. Säg att du älskar mig.
-Får jag bjuda på en drink? -Det är min replik.
-Hank. -Och?
Är det inte trevligt att träffa mig?
Jag tror det är nu du säger vad du heter.
-Varför då? -Så gör civiliserade människor.
Och folk från Long Island.
Karen... Det var inte vad jag förväntade mig.
-Vad förväntade du dig? -Nåt exotiskt.
Du ser mer ut som en Sasha eller en Pasha.
-Nåt med "-asha" i alla fall. -Förlåt.
Ingen fara. Om jag blev mer entusiastisk-
-skulle min enorma blöja bli genomblöt. Det vore pinsamt.
-Vad äckligt. -Men sympatiskt.
Påtår?
Hur känner du dig, Hank?
För jag börjar känna mig riktigt jävla svängig.
-Vad har du gjort? -Bara det du tvingade mig till.
Säg att du älskar mig.
Hej igen.
-Jag älskar dig. -Jag släpper in lite ljus.
Hank, säg mig...
-Vad minns du? -Jag minns allt.
Nej, om den kvällen.
Du kom inte till middagen, och du svarade inte i telefon.
Jag blev orolig, och när jag kom hem till Charlie stod dörren öppen.
Det var där jag hittade dig.
-Och henne. -Karen...
Jag låg inte med henne. Jag svär.
-Det spelar ingen roll. -Jo.
Hon blandade en drink åt mig.
En väldigt stark drink.
-Tydligen. -Kommer jag att bli bra?
Du har svävat mellan liv och död i ett par dagar, men läkarna...
...tror att du blir återställd.
Synd för dig.
Hur är det med henne?
Du minns inte mig, va? Vi gick ut och åt en gång.
Du är hennes kompis Melissa.
Sarah.
Ursäkta. Förlåt.
Ingen fru. Kvinnor är ju utbytbara.
Nej, sån är jag inte. Jag tänker inte så.
Hur är det med henne?
Hon har fått konstgjord andning sen hon kom hit.
Inga tecken på förbättring. Inga tecken på nåt, faktiskt.
Hon är borta. Föräldrarna ska stänga av.
Till skillnad från dig har de svårt att släppa henne.
Hon älskade dig.
Trots alla bevis på motsatsen trodde hon att du var den rätte.
Jag sa åt henne att lämna dig, men hon vägrade.
Du kunde ha gjort henne lite mindre besviken.
Och lite tidigare.
Hur anstår du dig?! Dra åt helvete!
Hennes föräldrar kommer när som helst.
Låt mig vara.
Lugna ner dig. Snart är du stupfull.
Tack och lov. Nästa anhalt: black-out.
Det hade kunnat hända snabbare, men vem vågade inte köpa knark?
Jag vill få ut dig från huset. Få bort stanken.
Jag gillar min stank. "Obsession" för svin.
Jag...har ett erbjudande till dig!
Du brukar ju skratta när jag gör så.
Jag vill inte skratta. Eller jobba. Det får min ringmuskel att darra.
Nej, snarare dunka. Har du nånsin känt så?
-Ja. -Det tror jag, det.
Du har varit hemma i en vecka. Du förstör bara levern.
Det, och så tänker jag på en ny roman.
-Toppen! Seriöst? -Ja, om ett as som super ihjäl sig.
-Det här är forskningsfasen. -Du får ta dig förbi det här.
-Du måste förlåta dig själv. -Nej, jag ska vara svart och dö.
Det var inte ditt fel. Hon var inte klok. Hon försökte mörda dig.
-Helvete! Varför gjorde du så? -Säg inte så om henne.
En galen subba som vill döda dig försvarar du.
Din bästa vän som vill hjälpa dig slår du i nyllet. Du är ett svin.
Det har du alldeles rätt i.
Hur tror du framtiden ser ut för oss?
Du är fantastisk. Men jag...
-Spotta ut det, bara. -Ursäkta?
Du får tillåtelse, Nancy. Slit bara av plåstret nu.
-Tack för rådet, farfar. -Farfar här kan spöa dig.
Så brukade min pappa säga till mig.
Han har rätt. Vill du göra slut, så bara gör det.
-Det är inte det jag vill. -Du slösar bort min tid.
Om du inte menar allvar ska jag veta det.
Om du hade låtit mig tala till punkt...
Ditt jävla svin. Du sabbade mitt frieri.
Det förtjänade jag.
-Pappa? -Vad i helvete...?
Du luktar konstigt.
Vad händer, grabben?
Det är jag som är tandfen.
Ska vi göra upp som karlar?
Skrik inte, okej?
Det är rätt belopp.
-Tur att jag har sjysta grannar. -Ungens dörr stod ju vidöppen.
Tur att du inte försökte dig på nåt med ungen.
-Vad fan skulle jag göra det för? -Det är mörkt, du är full...
Hål är hål, Hank.
Du borde låta dig testas för nåt. Det där är inte normalt.
Upp med händerna. Nu är det natti.
Glöm inte brallorna. Jag kan inte sova i byxor.
Jisses, när tvättade du de här sist? När tvättade du dig sist?
Jag tror sköterskorna tvättade mig på sjukhuset.
-Du måste skärpa dig. -Hur ska jag göra det?
Och vad ska jag göra när jag har skärpt mig?
Tänk på Karen och Becca.
De har det bättre utan mig. Jag bara förstör för dem-
-och allt jag vill göra är att sova.
Sova tills jag inte kan sova mer och sen bli sömnig igen.
Kan jag inte få ditt nummer? Kan du inte säga siffrorna i alla fall?
-Du är inte van vid "nej", va? -Jo, men jag brukar inte bry mig.
Hank...
-Jag har en pojkvän. -Självfallet. Det är logiskt.
Slår vi våra kloka huvuden ihop kan vi ta oss över det hindret.
Jag tror på oss.
Jag måste sticka. Trevligt att träffas.
Detsamma.
-God natt. -God morgon...
...Karen.
Låt den stackars tjejen vara.
-Tänk om hon är den rätta? -Lägg av.
Du kommer bara göra henne illa.
Hon kanske till och med...
Jag har 3,5 badrum.
Alla var för långt bort.
-Du är uppe tidigt. -Jag gick aldrig och la mig.
Jag blir inte tillräckligt full längre.
Förresten har vi slut på sprit.
Hoppa in i bilen.
-Du är min agent. Gör det själv. -Hoppa in i bilen!
Vi ska åka på utflykt.
Vad läckert.
Vilken konstig spritbutik.
-Välkomna ombord Air Force 69. -Tack.
Hank Moody!
Är jag jävligt full eller är det Atticus Fetch?
Baudelaire, Bukowski och Oscar Wilde-
-i en enda, begåvad författare. Respekt.
-Sätt det på min gravsten. -Är ni redo att resa med mig?
Kanske. Mitt pass har nog gått ut.
-Vad är det med honom? -Han är bara lite full.
Då är ju frågan: Varför är inte jag också lite full?
-Vad du vad det är? -"Black Hawk Down"?
Sudan. Genom min privata satellitförbindelse.
Ser jag ett brott mot mänskligheten, anmäler jag det direkt.
Eller så skriver jag en låt om det. Regeringen bombar sitt eget folk.
-Vet du varför du är här? -Jag vet inte ens varför jag lever.
-Min fru älskar din film. -Jag beklagar.
Förlåt, men jag tror inte det går för mig.
Det är bara så kul att träffa den här mannen.
Tack. Det var en ära att få hålla i er penis så länge.
Varsågod, sötnos.
Jag avskyr den jävla filmen.
Det är en stor hög mainstream, Hollywood-skit.
Men frugan bara jävla älskar den
Vad tycker hon om avrunkningar?
-De är nåt annat... -Inte alls.
-De räknas inte... -Jo.
Jag håller inte med!
Jag kan se bägge perspektiv
Så om jag ska göra det här, ro hit killen som skrev boken.
-Här är jag. Vad ska jag göra? -Jag älskade "God Hates Us All".
Allt stämde då. Det var som om Gud kom ner-
-och la sin enorma, ådriga pung på mitt ansikte.
Den efterlämnade en fläck i formen av en idé.
En rockopera! Som "Tommy", "Hair" och "Jesus Christ Superstar".
Om Bono kan göra Spiderman-musikalen kan jag göra det.
Va?
De gör en Broadwaymusikal av "Crazy Little Thing Called Love".
-Vilken hemsk idé. -Det sa jag också.
Men tillsammans kan vi göra nåt coolt.
Du skriver manus och jag musiken.
Vi gör ett mästerverk! För kärlek är ju allt man behöver.
Alla världens problem möter till slut kärleken.
Och vem tror du vinner?
Kärleken! Det är över.
-Kärleken övervinner allt. -Jag tror inte det.
-Fundera på det. -Det har jag.
-Beundrar du mitt arbete också? -Inte riktigt.
Jaså? De sa att du var ett stort fan.
De sa fel.
Varför är du inget fan?
Du är självgod och pompös. Det finns ingen cock i din rock mer.
-Jesus! Dra åt helvete. -Du också. Du frågade ju.
Dra åt helvete!
Becca.
En bar är inget ställe för en ung dam.
Jag håller med. Men här är jag. Kul.
Okej. Jag beställer en läsk åt dig.
Pappa, jag vet att du har det svårt...
-...men vi är oroliga för dig. -Jag vill inte prata om det.
Okej. Då pratar vi om mig.
Jag har bra nyheter och toppennyheter.
Blev Tyler överkörd och hans lik våldtaget av hipsterzombier?
-Tyler och jag gjorde slut. -Vad bra. Jag menar: jaså?
När hände det? Och var var jag?
På sjukhuset. Sen åkte du hem och söp dig full.
-I en månad. -Okej, nu minns jag.
-Hur känns det, då? -Det är lugnt.
Jag trodde det var kärlek, men det var bara lust.
Jag tror att det kommer att bli så om och om igen.
Hjärtat, du är klokare och vackrare än du borde vara i den åldern.
Du förtjänar en mycket bättre far än den här barstolsprofeten.
Jag vet. Men jag sörjde, och sen gick jag vidare.
-Lär dig från det. -Tack, coachen.
Vad har du för nyheter?
Jag ska spara dig en jävla massa pengar.
Jag hoppar av skolan.
-Nej. -Och här är toppennyheten:
-Jag vill bli författare. -Varför då? Det suger.
Allt i mitt liv har lett fram till det.
Jag är ju min fars dotter.
Jag vill leva stort. Skratta, älska, dricka och knulla.
Och jag vill skriva om det. Om allt.
-Nej. Vem är du? -Jag trodde du skulle stötta mig.
-Du hoppade ju av college. -Och jag är en jävla katastrof.
-Jag gör det, vad du än säger. -Inte alls, Becca.
-Varför inte? -För att jag är din pappa.
-Lustigt. Vilken pappa. -Ha lite respekt.
-Är allt bra här borta? -Dra åt helvete, bartendern.
Hank, jag varnar dig. - Är allt okej, vännen? Ska jag ringa nån?
-Det där hjälper inte. -Nu får du inga dricks.
Jag älskade din bok, Ophelia. Dina grejer talar till mig.
Jag alltid definierat mig-
-efter vilken jättebebis jag än särade på benen åt.
Men det är över nu.
Bra, Marcy. Du har rätt. Du behöver ingen man för att vara lycklig.
-Jag är levande bevis på det. -Det ska den magra skrikan inse.
Det var gulligt, men jag tror inte allt är männens fel.
Jo, Karen. Hela min tes hänger på det.
Män är vilda djur, och de ska betraktas som såna.
Jag tycker det är lite hysteriskt.
-Karen, lägg om mitt sår. -Vad har hänt?
Jag vill ha en drink. Nu. Ingen tid är som nuet.
-Herregud... -Vad är det här? "Vaginadialogerna"?
Fan också. Det här är väl inget ingripande?
Jo. Men det är en kärlekshandling.
-Du ska inte bli nykterist. -Nej, du ska bara bli...
...den funktionella alkisen du brukade vara.
-Vi saknar honom. -Ja, du var ett snällt fyllo.
Nu är du bara äcklig. Du är uppsvullen, och du stinker.
-Tack, kära dotter. -Det ska få ett slut.
Se det som en semester. Och stället heter Happy Endings.
Jag skulle behöva åka dit. Jag börjar återfalla till porren.
Har du sett Tube Galore? Eller upplevt det?
Det är en malström, en svart häxkittel av sex.
En morgon sökte jag efter "amatörtjockisar".
Sen var det plötsligt middag. - Vadå? Jag är ärlig.
Tänk att jag nånsin låg med dig.
Tänk att du redan har en andra ex-man.
Och tänk att du hyr bostad igen.
Vad elakt, Charlie. Vill du att jag ska gråta?
Det här handlar inte om dina skitproblem-
-utan om Hanks självhat.
Och om han inte hade varit ett as hade han och Karen varit ihop.
Då skulle inte Karen och jag vara patetiska, 40-åriga kombor nu.
-Du gillade ju att bo med mig. -Ja, älskling.
Men jag gillar mitt stora hus lite mer.
Men nej, Stu var tvungen att ha sin lilla dumma spermahink.
-Förlåt, Becca. -Kan vi återvända till pappa?
Jag kanske ska låta det vara. Det var bara en avsugning.
Jag kan förlåta honom och flytta hem till villan.
Vi kan gå i terapi. Par jobbar sig väl igenom skiten, va?
Tack för stödet, din elaka jävla gasell.
-Varför är du så taskig? -Jag vet inte! Förlåt.
Världens sämsta ingripande.
Okej, för att göra en lång historia kort:
Du måste på avgiftning. Om jag kan, kan du också.
Jag fick sluta ta koks. Du har bara sprit att ta itu med.
-Mes! -Dra åt helvete, din smurf.
Dra åt helvete, alla ni självupptagna as. - Inte du, Becca.
-Men du hoppar inte av skolan. -Vad pratar du om?
Jag vill inte, men du ger mig inget val.
Jag tog en kula för dig. Försök bli bra för min skull.
Pappa, de är efterblivna, men de älskar dig.
Det gör jag också. Dra ut huvudet ur arslet och sluta sup.
Förr eller senare har du ihjäl dig.
Bara för att jag äldre betyder det inte att jag inte behöver en pappa.
Du lät mig inte ens säga det jag ville säga.
Vad svinigt av mig. Säg det, då.
Det gick så bra den kvällen.
Om vi ska ha det så igen måste du skärpa dig.
Det var allt. Jag har inget mer att säga.
Resten får du stå för.
-Får jag berätta nåt? -Ja, alltid.
-Till och med om du blir ledsen? -Ännu bättre.
Jag såg fram emot att äta middag med dig den kvällen.
För första gången på jättelänge verkade vi ha en chans.
Allt jag nånsin har velat ha fanns precis runt hörnet.
Och det bara försvann. Jag var den sista som krossade hennes hjärta.
Jag kan inte säga hur dåligt jag mår av det. Det gör ont att vara vaken.
Jag vet inte om jag kan få tillbaka den där känslan.
För dig.
Jag är rädd att jag aldrig kommer att få tillbaka den.
Du får den igen, om du vill.
Och under tiden ska jag drömma åt oss bägge.
God natt, Karen.
Du, Bukowski? Det är svinkallt ute.
Kom upp. Jag sätter på kaffe.
Jag ska nog säga att jag inte tänker ligga med dig.
Hank, det är gruppterapi. Tio minuter, okej?
Välkommen till Happy Endings.
Översättning: Emma Gustafsson www.btistudios.com