-I tidigare avsnitt: -Jag älskar dig men jag vill skiljas.
-Vilken jävla lättnad! -Ja, visst är det befriande?
-Jag hoppar av skolan. -Inte då.
-Jag vill bli författare. -Men det suger ju.
Jag trodde du skulle stötta mig.
Min agent måste förstå min kamp både som artist och som gay.
Jag vill ha en gaygent.
Allt gick ju så bra. Om det ska bli så igen måste du skärpa dig.
-Jag älskade din bok, Ophelia. -Bra, Marcy.
Du behöver ingen man.
-Är Robbie Mac din klient? -Jag visste inte säkert.
Det är säkert. Det står på Deadline.
-Känner du den jäveln? -Den jäveln ska vara på avgiftning.
Jag verkar ha fått ett återfall.
Jag måste till kliniken. Kan du skjutsa mig?
-Skål för en halvlyckad avgiftning. -Skål.
-Skål för min kukglade gaygent. -Det är ett bättre liv.
Bögar har fattat allt, särskilt om sex.
Vill de ligga så gör de det. De följer sina impulser.
Utan skuldkänslor. Heterosexualiteten borde knäböja inför det.
Jag tar upp det på styrelsemötet.
-Fint att ha dig tillbaka! -Fint att vara tillbaka.
Vad ska du göra nu?
Jag har en idé. Jag vet inte om det är en roman eller en novell.
-Jag träffade en kvinna på kliniken. -Det låter toppen.
Du vet vad jag ska säga. Jag har ett erbjudande åt dig!
-Jag tackar nej. -Vadå "tackar nej"?
Jag vill bara skriva, utan Hollywoodfingrar i röven.
Varför jobba gratis när jag kan fixa stålar?
-Avgiftningen var ju svindyr. -Det är fint med stålar.
Tänk om det var ett kort uppdrag? En nyinspelning av "Lockbetet".
-Billy Friedkin, Al Pacino... -Och så börjar det.
Allt är klart för dig. Slå dig ner och koppla av.
Jag har popcorn och hallonremmar.
Charlie, jag vill inte titta på film. Jag vill titta till Karen.
Vi ska göra läxor. Vi har ett stort Hollywoodmöte i morgon.
-Det blir toppen. Var inte nervös. -Jag är inte nervös.
-Är du? -Nej, jag är lugn. Kolugn.
-Du svettas igenom din fula kostym. -Jag vet.
Hank, det här är viktigt, men Robbie svarar inte.
-Han är säkert bara ute... -Och suger av nån.
Charlie, det är väl lite väl... Eller hur?
-Han suger av massvis med folk. -Massvis? Det är mycket protein.
Hoppas han inte äter stor frukost sen.
Jag är inte nervös. Ali är en stor beundrare.
Ja, Ali Andrews. Hon beundrar dig.
Hon stötte på mig när vi spelade in "Crazy Little Thing". Jag avböjde.
-Hon sparkade mig. Minns du det? -Vagt.
-Nu minns jag. -Hur kunde du glömma?
Du har många fiender. Folk som är arga på dig flyttar runt.
Hon är chef för filmbolaget nu.
Vad härligt att träffa er. Kom in.
Ali Andrews, Hollywoodsuccé. Med på 30 under 30 sju gånger.
-Var är din klient, Charlie? -Han kommer. Han är så stilig.
-Han är ju filmstjärna. Är han ren? -Fläckfri.
-Man kan äta på honom. -Du gör visst sånt nu.
-Jag trodde det. -Jag också.
Berätta för mig, Hank.
-Har du sett filmen? -Den är otrolig.
Varför är allt "otroligt"? Säg "bra" eller "okej".
Jag svamlar. Du har sett originalet. Det är min story.
-Men vad är din vinkling? -Vinkling?
Min vinkling är att jag gör den min.
Just ja, story är inte din grej. Allt handlar om ton och attityd.
Mycket snack. Ingen hockey.
-Vi vet vad det här handlar om. -Jaså?
-Om du vill ha nåt kan du få det. -Du måste skämta.
Jag hade ett fint, monogamt förhållande då. Inte nu mer.
Det är fortfarande fint men inte intimt. Det suger, men jag är fri.
-Tänk om du skrev så här kreativt. -Jag vill rensa luften.
Du är van att få det du vill ha, och jag tackade nej till dig.
Jag kom undan, och du har satt mig på en piedestal av bitterhet och ånger.
Vad spännande. Det är tjockt med sexuell spänning.
Man kan skära den och ha den på en crostini.
Försvinn. Jag har ett filmbolag att driva.
Vem vill spela in en 70-talsklassiker på nytt?
-Den kom ut 1980. -Käften, författaren.
En man som inte ska nämnas vid namn kom nyligen ut ur garderoben.
På ett stort, modigt och pråligt sätt.
Sen kom han med den här filmen.
Jag tänkte: "Vem bryr sig om anonyma bögar som knullar varandra?"
Sen tänkte jag: "Han gör det."
Ska jag få betalt för att tillbringa tre månader på skitiga bögbarer?
Var fan skriver jag på?
Vad säger du, snygging? Har du sett originalet?
-Helt jävla otroligt. -Höj skiten.
Sålt! Direkt! Helt jävla otroligt.
-Lugna ner dig, Judy Garland. -Kom och fira.
-Fists. Santa Monica och Robertson. -Jag ska till Framfallet Anus.
-I Silver Lake. -Kom, författare, eller få sparken.
-Han kommer, Robbie. -Jag ska ta fram mina rövlösa byxor.
-Visst är han i särklass? -Akta dig.
Annars hamnar nån del av honom i nån del av dig.
-Varför så sura miner? -Det blir surt.
Det blir genomsurt av manssmet. Har du med dig paraply?
Tack för att du tog dig tid.
Det här är ett rent nöje.
Den här behandlingen bjuder jag på.
Var inte löjlig. Du är välrenommerad.
Vad fint. Jag är sjukt bra på att snygga till muttor-
-men ditt arbete är för viktigt för mig.
-Det här är gratis. -Vad gulligt av dig.
Får jag säga nåt? Det låter nog knäppt.
-Du kan säga allt till mig. -Jag har sett många snippor...
...men din är helt enkelt vacker.
Det var mycket rabatt att ansa, men nu när jag ser den? Wow.
-Tack. -Den liksom lyser.
-Vet du varför? -Berätta, för min ser ut som skinka.
Den vidrörs aldrig av män.
-Men... Hur gör du...? -Hur tar jag hand om mig själv?
Jag tar hand om mig själv. Jag behöver ingen man för att komma.
Jag kommer jämt. Jag kom nu.
-Seriöst? -Nej, jag skämtar.
Men jag har ett bättre sätt. Avhållsamhet ger makt.
Det är tunga grejer, Ophelia.
Jag la inte huvudet i knät på en man, jag stoppade näsan i en bok.
Och alla mina drömmar gick i uppfyllelse.
-Det är inte så att du är lesbisk? -Jag älskar kvinnor men inte så.
Jag är hellre själv med min första utgåva och min hummus. Läckert.
-Barn, då? -Äckliga små varelser.
Jo.
Oj oj oj! Ett glas bara. Jag lovar.
Jag stannar. Jag är Indiana Jones i knytnävarnas tempel.
Runkle! Det är några jag vill att du ska träffa.
-Jag går in. -Gör inget jag inte skulle göra.
Vad vill du ha att dricka?
Batesy! Vad fan gör du här?
Vad tror du? Jag researchar en bok.
-Vad gör du här, grabben? -Charlie är gay nu.
"Nu"? Det lilla bakverket är född med ballar på hakan.
-Hur är det med Karen? -Hon bor ihop med Marcy.
-Inte på det sättet. -Varför inte med dig på det sättet?
Jag vet inte heller. Vi är den dåliga tajmingens hjältar.
-Ska du på Beccas grej i kväll? -Vilken grej? Hur vet du om den?
Hon frågar mig saker om att skriva. Det är så gulligt.
-Hon är toppen, Hank. -Hon frågar aldrig mig om nåt.
Hon kanske vet vem som är författaren eller så är hon inte redo än.
Det måste vara jobbigt att vilja skriva när pappa är rätt bra på det.
-"Rätt bra"? -Det är lugnt. Du är ju ung.
Om du vill bli en mästare får du sätta dig på stolen och blöda.
-Tack för det äckliga tipset. -Jag måste jobba igen.
-Du är en bra kille. -Man får ge dricks.
-Seriöst? -Ta god tid på dig, hjärtat.
Där är han.
-Abbott's Habit i Venice. Klockan 23. -Tack, Batesy.
Hej, författaren.
Wow. Vänta lite.
Jag trodde ni var en hägring, men ni doftar parfym och tjejighet.
-Vad gör ni här? -Robbie bjöd oss.
-För att fira. -Allihop! Gayfest hos Runkle!
Hoppa upp, Runkle.
Vira benen om den här jäveln, så kör vi.
Du har fel, Karen. Män är fienden.
Män, min fiende. Min mäniende.
Bra, Marcy. Det gillar jag.
Det ska jag kalla nästa bok. Tack.
"Mänienden", av Ophelia Robins.
"Hur män förgör ens slida och suger livskraften ur en."
-Jisses. -Klatschigt.
-Du finner mitt manshat extremt. -Det gör inte jag.
-Ja. -Låt mig fråga dig nåt, Karen.
Vad har prinsessmyten gjort för dig?
Alla dina ex har tröttna på att knulla dig och hittat ny mutta.
Inte Bill. Du tröttnade på att ligga med Bill och återvände till Hank.
-Okej, okej, du behöver inte... -Jag bara förklarar.
Karen, du måste jobba på dig själv.
Släpp det här med ett lyckligt slut och fokusera på dig själv.
Vem är du? Vad gör dig lycklig?
-Det är det jag gör nu. -Nej. Du kämpar emot mig.
Du är en sofistikerad, smart kvinna. Varför slösa tid på pojkar?
-Pojkar är kul. -Utsattes du för övergrepp som barn?
-Nej. -Jag tror att jag utsattes.
Galna farbror Andy gick omkring utan byxor när han passade oss.
-Räknas det? -Det är klart det gör, Marcy.
Penisen är inte bara ett vidrig bihang utan ett dödligt vapen.
I min nya bok förespråkar jag användning av en kukbur.
Ett kyskhetsbälte för män. Och jag tror att... Vad är det där?
-Vi beställde inte dem. -Från herrarna.
-Vad gulligt. -Hur vågar de?
Tack. Jag är fortfarande snygg.
-Damer. -Hej.
Hej, pojkar. Ja, vi är damer.
Vi uppskattar ert intresse, men er ouvertyr är amatörmässig.
Om ni köper tillräckligt med drinkar särar vi på benen och suger av er.
-Det är avtalet, va? Kontraktet. -Det vore väl inget dåligt slut?
Kanske inte, men vad händer nästa morgon?
När vi vaknar med stinkande andedräkt och fiser av all ost vi har ätit?
Håller era stånd genom våra diarréanfall?
Hjälper er kärlek oss igenom våra hormonsvängningar-
-klimakteriet och våra äggstockars död? Vi är kvinnor.
Vi blir gamla. Vi är inte ivriga sexleksaker för evigt.
Vill ni bjuda på fler drinkar? Inte det? Varför inte?
Sa jag nåt dumt? Får jag ditt nummer?
Gå hem till mamma, era jävla spädbarn.
Det var otroligt, Marcy. Du omfamnade din hon-het. Toppen!
-Det är inte ett ord. -Tack.
Det heter min första bok. Vem vill ha efterrätt?
-Rachel är förtjust i Charlie. -Varför då?
-Han är gullig. -Ja, det är han.
Jag jävlas med honom, men han är bedårande.
Han är en vandrande penis. Han är som en godismaskin.
-Synd att han är bög. -Det är han inte.
-Inte det? -Han låtsas inför Mac-Attack.
Han gör det han måste. Han avslutar saker.
Säg att du gillar honom. Han kommer säkert i brallan.
Du får nog ta ett par steg tillbaka.
-Charlie, jag vill tacka dig. -Varsågod.
Jag kom ut från kliniken, och du skyddade mig.
-Det gör jag. -Bra att du jobbar åt mig.
-Det gör jag med nöje. -Jag tycker att vi ska älska.
-Va? -Vi borde knulla.
Åtminstone en gång.
-Varför då? -För att det finns spänning.
Du är attraherad av mig. Jag är inte attraherad av dig-
-men jag är otroligt tacksam, och det kan vara ännu sexigare.
Du borde suga av mig, och sen kan jag komma i din tjocka häck.
Vad sägs?
Fundera på det. Jag kommer tillbaka.
-Charlie. Jag vet din hemlighet. -Jaså?
-Jag vet att du bara låtsas. -Jaså?
-Ja. -Jag har alltid varit förtjust i dig.
Jag var vikarie på kontoret. Jag ville säga nåt-
-men du fick sparken på grund av onanivideon, och så var det med det.
Om du har tid suger jag gärna av dig.
Varför gjorde vi en film som var skit?
"Crazy Little Thing" drog in 300 miljoner dollar. Den kostade 50.
-Den gjorde min karriär. -Och pajade min.
Den pajade du själv. Du är svår att jobba med.
-För att jag inte ställde upp? -Jag minns inte ens det där.
Skitsnack. Vi satt på soffan, precis som nu.
Du lutade dig fram och kysste mig.
Så där. Och du la nog handen på mitt ben så här.
-Minns du nu? -Om du säger det, så.
Jag vet inte om det är allt gaysex, men du ser rätt het ut.
-Vilken charmör. -Du är elak och hämndlysten.
Men vi kanske ska hatknulla för att få ut giftet?
-Om du säger det, så... -Säg att du fortfarande gillar mig.
Förlåt. Jag ändrade mig.
Dra åt helvete.
Fan vad hetero jag är!
Mjölkkörtlar...
Okej, Charlie. Vänta.
Jag ska kissa och sätta i mitt pessar.
Grymt. Gör så.
Gud! Jag älskar de där tjejgrejerna.
Charlie, är du redo för mig?
Ja, det är du. Du har klätt av dig för Robbie.
Kolla här.
Det är brittiskt stål.
Vilken imponerande utrustning, Robbie. Solid kuk och ballar.
-Riktiga filmstjärnegrejer. -Tack, Charlie.
Visst vill du sluta läpparna runt den här?
-Vilket snällt erbjudande, men... -Charlie?
-Vad gör du? -Klä på dig, tjejen. Äckligt.
-Charlie, vad fan är det här? -Hon kunde inte ta ett nej.
Hon försökte våldta mig. Jag rör henne inte med din kuk. Äckligt.
Du är ett svin! - Robbie, han låtsas bara vara gay.
-Det tror jag inte. - Charlie? -I helvete heller.
Det är sanningens ögonblick, Charlie.
Gapa stort. Säg "ah".
Jag kan inte! Jag har hepatit C.
Det är lugnt, kompis. Jag också. Kom igen. Sug.
Okej, men vad gör det här med vårt jobbförhållande?
Det gör det mycket sexigare.
Okej. Räcker det om jag runkar av dig?
Jag tror det är fest i din mun i kväll, Charlie Runkle.
Och jag kommer.
Jag kan inte! Förlåt, men jag kan inte.
Jag är hur heterosexuell som helst.
Om jag satt i fängelse vore jag en slampa-
-men i verkligheten föredrar jag det täcka könet.
Förlåt, Robbie. Jag är ett stort fan. Jag blev fast i en lögn.
Du är en lögnare och en fegis, Charlie Runkle.
Vet du vad du är mer?
Avskedad.
Giftet är på väg att flöda ur min kropp. Visst är det bättre?
All agg kommer bara explodera ut.
Det här borde vi ha gjort för länge sen.
-Då hade du haft en bättre karriär. -Kanske. Men jag sabbar allting.
-Hank? -Ja, Charles?
Hank, jag har avslöjats. Spelet är slut. Jag är fast.
-Ge mig några minuter. -Bara några?
Tjejen, jag gillar det här. Men jag vet inte om jag gillar dig.
Du gav mig sparken och fick mig omskriven.
Det ledde till otrevliga händelser som ledde till en nedåtgående spiral.
Låt inte Lille Hank lura dig. Jag uppskattade inte det där.
Vill ni ha en tredje deltagare? Jag är skitkåt nu.
En gång asätare, alltid asätare.
Dra åt helvete, Hank.
-Är avtalet avblåst? -Det är klart det är!
Och då är jag så jävla avskedad!
De säger aldrig hur svårt det är. Att växa upp, att hitta sin plats.
Att acceptera sin lott.
Men har man tur finns det nån som förstår en.
Som accepterar en som man är. Som försiktigt knuffar en mot ödet.
Så man kan nog säga att jag är född författare.
Det är knäppt, för det är inte vad jag vill.
Jag vill bli nåt stort. Större än livet.
Men att vilja saker är slöseri med tid.
Tids nog kommer det man vill ha och knackar en på axeln.
Då ska man kanske vara redo.
God afton, mina damer.
-Dra åt helvete, Hank. -Va?
Du har en penis. Hon omfamnar sin hon-het.
-Du får inte komma in. -Fin poesi, men jag fattar inte.
-Det behöver du inte. Vad är det? -Vår dotter är väldigt begåvad.
Kom du hit för att säga nåt jag redan vet?
Nej, jag kom för att be om ursäkt för min skamliga själviskhet.
Du är inte skyldig mig nåt, Hank. Jag är glad att du mår bättre.
Ja, jag mår bättre. Och nu när jag är ganska ren och nykter-
-är jag plågsamt medveten om hur saker var mellan oss.
-Allt är så... -Olöst?
Ja, precis.
-Det får nog fortsätta vara det. -Jag trodde det.
Men vi borde träffas och prata om vårt förhållande snart.
-Vi tar det som det kommer. -Det gör vi.
Till dess, på grund av vår godhjärtade lilla dotter...
-...så ska jag skriva nåt. -Ska du skriva? Verkligen?
Jag ska klargöra mina avsikter. Jag skriver ner dem.
-Du blir överväldigad. -Ja. Vad kul för dig.
-Bra. -Det här är okej. Jag är lugn.
Jag är faktiskt lugn som en ko.
God natt.
-Okej, fint. -Tills vi ses igen.
-God natt, Karen. -God natt.
Översättning: Emma Gustafsson www.btistudios.com