Aiemmin...
On aika lopettaa pelleily ja palata kouluun. -Ei käy.
Taiteilijan on tehtävä muutakin kuin muokattava tietoisuuttaan.
Siksi olenkin kirjoittanut lähes 300 sivua. -Vihaan sinua.
Jos teen sen, tahdon mukaan kirjan kirjoittajan.
Teet mitä? -God Hates Us All. Rakastin sitä.
Siitä tehdään musikaali. -Teet käsikirjoituksen, minä laulut.
Teemme siitä mestariteoksen! -Onneksi olkoon. Pääsit jatkoon.
Saat yhden isukin pitkistä ja hitaista kielikylvyistä.
Miehet ovat vihollisia. Minä suosittelen penishäkin käyttöä.
Ophelia raivostuu. -Harrastimme seksiä ensi kertaa vuosiin.
Ajatteletko vain häntä?
Miten huvipuistossa meni? -Siellä oli eräs äiti...
Teitkö jotain hänen kanssaan? -En.
Tuntisin tuon käyrän kullin missä tahansa.
Onko tuo se, mitä luulen? -Kyllä. Voitko vilkaista?
Totta kai. Se on kunnia.
Mitä teet? -Etsin kasvoistasi totuutta.
Sinä vihaat sitä. -Ei se ole totta. Miksi luulet niin?
Näen sen naamastasi. -Vihani voi kohdistua mihin tahansa muuhun.
Kiitos vain.
Onko se täydellinen? Ei, mutta ensimmäiset versiot harvoin ovat.
Selvä. Kerro huomiosi.
Ottaisin tämän tekstin ja laittaisin sen laatikkoon.
Sen ei ole pakko olla konkreettinen laatikko.
Sitten juhlisin sen syntymää nauttimalla pari alkoholijuomaa.
Tulen mukaasi. Sitten unohdat tuon tekstin ja aloitat seuraavan.
Seuraavan?
Millainen huomio tuo on?
Iso sellainen?
Se oli siis surkea. -Ei alkuunkaan.
Et pidä minua kirjailijana. -Olet kirjailija, jos kirjoitat lisää.
Olenko minä kirjailija?
Kun näin sinut täällä lukemassa tekstiäsi, olin ylpeä sinusta.
Näitkö minut? -Livahdin sisään ja ulos huomaamattasi.
Pyysin, ettet tulisi. -Et tarkoittanut sitä.
Kyllä tarkoitin.
Eikö ole koskettavaa, että välitin niin paljon, etten totellut sinua?
Kiitos tuhoavasta kritiikistä, isä.
Tarina jatkuu, kulta. Sivu kerrallaan.
Olen kusipää.
Hei. -Hei, Charlie.
Mikset vastaa puheluihini ja viesteihini?
Otin vakavan harha-askeleen, enkä kunnioittanut naarauttani.
Mitä? Sinun naarauttasi? En tiedä, mitä se tarkoittaa.
Johtuuko tämä Housewife Hannahista? Olen pahoillani, mutta älä viitsi.
Olet käynyt huvipuistossa. Jos joku antaisi sinulle jäätelön helvetissä -
etkö ottaisi sitä? Tiedät kyllä, että ottaisit.
Kuvat eivät tee hänelle oikeutta. Mokoma mato.
Anteeksi kuinka? -Sietääkin pyytää anteeksi.
Kuka hän on ja miksi hän on minulle ilkeä?
Tässä on Ophelia Robins. -Ophelia, se kirjailija!
Onneksi olkoon. Loit itsellesi melkoisen kultin kirjojesi avulla.
Olen Charlie Runkle. Työskentelin UTK:lle. Hauska tavata.
Kuinka kehtaat tarjota minulle tuota saastaista uloketta?
Hän on hyvin vihamielinen.
En voi enää tavata sinua, Charlie. -Miksi?
Miksi? Olet suhtautunut häneen epäkunnioittavasti jatkuvasti.
Sait tilaisuutesi ja möhlit. Häivy.
En tiedä, kuka olet, mutta et määrää minua.
Älä korota ääntäsi minulle!
Olet varmasti sellainen mies, joka tahtoo lyödä naisia. -En!
Elleivät he tahdo sitä. Jotkut naiset pitävät pienestä läpsimisestä.
Jotkut tahtovat rintojaan läpsittävän. -Hän on hirviö.
Jopa sinä pyysit sitä joskus.
Marcy! Soitan sinulle!
Johan nyt. Hän tarvitsee hoitoa.
Kuinka Broadway-hitti edistyy?
Onko jo viskin, pilven ja Zevonin aika? -Melkein. Odota hetki.
Määräaika meni jo. Stu ja Atticus odottivat tuota viikkoja sitten.
Tiedän, mutta minulla oli kiireitä. Sinusta ei ole apua.
Vaikuttaako se sinusta hyvältä? -Mistä minä tietäisin?
Musikaalia on hauska kirjoittaa. Parin sivun välein joku laulaa.
Minun ei tarvitse huolehtia siitä.
Rakastan musikaaleja. -Niinkö? Mistä lähtien?
Guys And Dolls high schoolissa. Se oli nuoruuteni hienoa aikaa.
Sormetin tyttöä ensi kertaa ensi-iltajuhlissa. Hän oli kuiva.
Ehkä satutin häntä. Hän itki.
Aikuistumistarinasi saavat minut tahtomaan puukottaa itseäni kulliin.
Valmista tuli!
Missä pilvi on? -Lopussa.
Ei viskiä, pilveä ja Zevonia ole ilman pilveä.
Tiedän. Haen sitä paluumatkalla.
Vien kopiot tekstistä Atticukselle ja Stulle.
Olet juuri tuollainen yksinkertainen lakeija.
Hank, Karen on täällä ja näyttää tyytymättömältä.
Mitä muuta uutta?
Nähdään! -Mitä sanoit hänelle?
Mitä hän sanoi? -Sanoit hänen kirjaansa surkeaksi.
Käskit hänen aloittaa alusta. -En sanonut niin. Tarkalleen.
Miksi teit niin? Miksi olit tyly ja loukkasit häntä?
En tahtonut tehdä niin. Hän yllätti minut.
Hänen on aloitettava alusta. Se on tärkeä opetus nuorelle kirjailijalle.
En ollut yhtä hyvä hänen iässään. -Sanoitko hänelle niin?
En saanut tilaisuutta. Hän aloitti mykkäkoulun.
Hän on oppinut sen sinulta. Toimii joka kerta.
Hän suuttui, koska et osaa puhua hänelle. -Osaan puhua tyttärelleni.
En usko. Muuten hän ei olisi nyt niin masentunut.
Hän harkitsee lakiopintoja.
Niinkö? Mahtavaa. -Onko se mahtavaa?
Jos hän luovuttaa, hänestä ei ole kirjailijaksi.
Onko perheessä tilaa vain yhdelle kirjailijalle?
Kutsuit meitä perheeksi. -Pää kiinni.
Ne, jotka eivät ole kirjailijoita, eivät sovi kirjailijoiksi.
Ymmärrän sen, mutta kuinka voit olla niin ilkeä ihmiselle, jota rakastat?
Säästä se siihen, kun joudut taas opettajaksi. -Kuka nyt on tyly?
Juuri noin. Häivyt ja pidät mykkäkoulua.
Ehkä se johtuu minusta.
Oletko tavannut Ophelian?
Hän on sekopää. -Tiedän. Hän läimäytti minua.
Ei tuo mitään. Minä sain penishäkin. -Mikä on penishäkki?
Se vangitsee löysän peniksen... -Jaarittelu riittää jo, rouvat.
Ette ole puhuneet käsikirjoituksesta. Luitteko sen?
Kyllä luin. -Mitä pidit?
Se oli vahvasti sinun tyyliäsi. -Mitä tuo tarkoittaa?
Se on melko synkkä. -Synkkyys on juttuni. Siksi palkkasitte minut.
Se on musikaali. -Rock-ooppera. Atticus tahtoi seurata kirjaa.
Kiitos, että tulitte. Ikävä kyllä lähden pian Lontooseen.
Tapaan Eddie Neron ja sir Bob Geldofin.
Suunnittelemme maailmanlaajuista tukikonserttia.
Tuen tarpeesta puheen ollen, tämä on katastrofi. -Mitä?
Se on paskaa. Se on täyttä roskaa.
Olen samaa mieltä. Hank, se kaipaa työtä.
Kyllä. Meidän on käytävä hommiin. -Mistä te puhutte?
Tahdoitte rock-oopperan kirjani tyylillä. -En edes pitänyt kirjasta.
Sanoit rakastaneesi sitä lentävässä ilotalossasi.
Muistan sen, mutten ollut silloin lukenut kirjaa.
Valehtelitko? -En sanoisi niin. Pidin kirjan nimestä.
Nimet ovat tärkeitä, mutta itse kirja oli todella masentava.
Se oli dickensiläinen, muttei hyvällä tavalla.
Työväenluokka tahtoo teatterista sitä, mitä he saavat konserteistani.
Tinnituksen? -Iloa, innostusta ja kiimaisuutta.
Hauskaa, sillä minä en ole kiimainen, vaan lähinnä murhanhimoinen.
Sinä saat polttaa tämän version.
Unohdetaan se kokonaan. Se on vain luova keskenmeno.
Kun heräät huomenna, otat eteesi puhtaan paperin -
laitat sen kirjoituskoneeseesi ja aloitat alusta.
Se saisi muistuttaa enemmän elokuvaa.
Onnistuuko se?
Myös Aaron Sorkin on kiinnostunut työskentelemään Atticuksen kanssa.
Eikö hän ole melko hyvä? -Paras.
Kysy vaikka häneltä. Hän ihailee työtäsi paljon.
Ja minä hänen työtään. -Tämä on roskaa.
Tiedätkö miksi, Hank?
Sinä et kestä totuutta!
Hyvä juttu.
Luuletko Hankin saavat jotain aikaan? -Totta kai. Kyse on prosessista.
Hän tuo jotain huonoa ja tekee sitten jotain mahtavaa. Klassinen temppu.
Selvä. Milloin hän on tehnyt niin? -Ei puhuta Hankista.
Tahdon tunnustaa jotain. -Tiedän, että olet varaton. En lainaa rahaa.
Älä kerjää. Se ei sovi sinulle.
En tahdo rahojasi, Stu. -Hienoa. Mistä sitten on kyse?
Harrastin seksiä Marcyn kanssa.
Todellako? Olet melkoinen sonni. Olen kateellinen.
Minä rakastan häntä yhä.
Niin minäkin. -Mitä teemme?
En tiedä, mitä sinä teet, mutta voin kirjoittaa heti shekin. -Mitä?
Sanoit juuri, ettet anna...
En lainaa rahaa, mutta maksan siitä, ettet tavoittele Marcya.
Paljonko tahdot? Kerro hintasi.
En tahdo sinun... Paljonko olet valmis maksamaan?
Vaikka koko omaisuuteni, jos saan sen sähikäisen takaisin elämääni.
Oletko tosissasi?
Tämä on hullua. -Ei. Tämä ei ole vielä ohi.
Paras mies voittakoon. Siis rikkain ja isomunaisin.
Kuinka pääsemme Ophelian ohi? Hän torjuu kaikki yrityksemme.
Voimme tapattaa hänet. -Luuletko niin?
Kyse on vain rahasta. Ehkä tunnen jonkun, joka tuntee jonkun.
Hyvä suunnitelma, mutta hieman turhan rankka.
Ehkä voimme puhua ensin Marcylle. -Olet oikeassa.
Jos tunnen pienen pössyttelijäni, häneltä alkaa olla pilvi lopussa.
Hank Moody. Pitkästä aikaa.
Olen tehnyt töitä. -Hauska kuulla.
Se on sinunkin ansiotasi.
New Yorkin viikonlopun jälkeen tein musikaalin ensimmäisen luonnoksen.
Tätä minä teen. Kuinka se onnistui?
Minä pidän siitä, mutta muut eivät.
He sanovat sitä luovaksi keskenmenoksi. -Voi ei.
Ei niin saa sanoa lapsestamme. -Ei niin.
Halusin kysyä, tahtoisitko sinä vilkaista sitä.
En tiedä, teettekö te muusat sellaista -
mutta arvostaisin sitä. -Totta kai.
Jos vain kestät totuuden. -Älä sano noin.
Minä luen sen. Käy uimassa. -Kuulostaa rentouttavalta.
Tai voimme harrastaa seksiä. Vaikutat vähän masentuneelta.
Voi raukkaa.
Ehkä voimme yhdistää ne.
Missä se on? Anna tänne. -Istu alas. Minä pyydän.
En tahdo istua. Tahdon vain päästä polttamaan pilveäni.
Istu, Marcy. Kuuntele meitä. -Hitto! Arvasin, että tämä on ansa.
Olemme huolissamme sinusta. -Ophelia on sekoittanut pääsi.
Tiedän, että hän voi vaikuttaa melko kiivaalta -
mutta hänellä on sydän paikallaan ja hän on oikeassa.
Hän laittoi minulle penishäkin. -Ansaitsin sen. Petit rakkautemme.
Totta. Kadun sitä aina, mutta milloin saan riisua häkin?
Onko sinulla se yhä? -Kyllä. Tahdon todistaa rakkauteni.
Eikö se satu? -Se on sietämätöntä.
Onko avain sinulla?
Ei. Vain Ophelialla on avain. Hän päättää, milloin sen saa riisua.
Tämä on naurettavaa.
Rakastan sinua yhä, Marcy. -Niin minäkin.
Meillä on yhteinen lapsi. -Totta, mutta huolehdin sinusta paremmin.
Rahallisesti ja seksuaalisesti. Tiedän aina, mitä ajattelet.
Tarkoitan... Katso tuota biljardipöytää.
Ajattelet, että voisimme leikkiä Jodie Fosteria Syytetyssä.
Meillä oli hauskaa, kun leikimme makuuhuoneessa.
Aivan. Minun mielestäni tuo on kuvottavaa.
Se todistaa, että jossain sisälläsi olet yhä oma itsesi.
Minä lähden. -Jää vain yhdelle lasilliselle.
Yksi lasillinen. Kuuntele vain meitä. -Ota appletini.
Vihaatko sitä? Voit sanoa sen. Ei se haittaa.
Se masentaisi minua, mutta voit korjata tilanteen allasseksillä.
Mitä mieltä olet? -Mitäkö?
Se on hyvin synkkä.
Hauska, mutta synkkä.
Ymmärrän kyllä, mitä yrität tehdä.
Teet jotain erilaista. Ymmärrän sen.
Mutta? -Mutta...
Siinä ei ole sydäntä. Jos tiedän sinusta yhden asian, Hank Moody -
niin sen, että sinulla on jättimäinen -
sydän.
Minusta tuntuu, että esität jotakin.
Tahdot näyttää maailmalle, ettet kirjoita imelää Broadway-musikaalia.
Ehkä tehdessäsi niin unohdit -
että tarina kertoo yhä siitä, kun poika tapaa tytön. Yksinkertaista.
Ymmärrän, mitä tarkoitat.
Kuka tahansa osaa olla kyyninen.
Uskalla olla optimisti.
Kyse on vain huonosta karmasta.
Tyttäreni kirjoitti juuri ensimmäisen romaaninsa.
Arvostelin häntä ankarasti.
Pienten tyttöjen kanssa on oltava hellävarainen, Hank.
Minun vanhempani satuttivat minua kerran melko pahasti. Se sattuu yhä.
Mitä tapahtui?
Tiedätkö Joni Mitchellin Big Yellow Taxin?
En tunne Joni Mitchellin kappaleita. Ei itseään kunnioittava mies tunne.
Esitin tuon kappaleen typerässä kirkon tilaisuudessa.
Teini-ikäisenä Joni Mitchell oli pakkomielteeni.
Minäkin tahdoin olla Lady Of The Canyon. -Minä myös.
Lyöttäydyin yhteen kitaraa soittaneen söpön pojan kanssa.
Harjoittelimme joka päivä koulun jälkeen.
Lopulta suuri päivä koitti.
Me annoimme kaikkemme.
Hän unohti pari sointua.
Minä unohdin pari sanaa ja ääneni murtui.
Ihmiset taputtivat. Olin todella innoissani.
He rakastivat meitä.
Etsin vanhempani ja äitini sanoi vain, että näytin lutkalta.
Isäni sanoi: "Älä jätä päivätyötäsi."
Hienoa, vai mitä?
Ei se täysin hukkaan mennyt.
Menetin neitsyyteni sille söpölle kitaristille.
Siitä tuli toistuva kuvio.
Siitä saitte, lutkat.
Marcy. Olen pettynyt sinuun.
En ole yllättynyt. Tie naarauteen on pitkä ja kivetty kuopilla.
Tuossa ei ole mitään järkeä.
Kuopilla ei kivetä. Ne peitetään.
Se on täysin järkevää. Siitä kertoo kolmas kirjani, Menis To Society.
Se tavataan M-E-N-I-S.
Mieleenpainuva nimi. Hienostunutta.
Mitä ihmisiin vaikuttanutta sinä olet kirjoittanut, senkin apina?
Mennään, Marcy. Vien sinut kotiin.
Hetki vain, Ophelia. Kuinka tiesit, missä olen?
Jäljitin iPhonesi.
Se on jo melkoisen outoa. -Ei lainkaan.
Kun luet sähköpostisi, huomaan painamasi näppäimet.
Salasanasi on omalaatuinen ja inhottava.
Siitä ymmärsin, että ongelmamme on suurempi kuin luulinkaan.
Pilailetko? Onko se yhä...
"Rakastanmiehenipaksuakullia." Kyllä vain. Olet varmasti ylpeä.
Kyllä olen. Sinä välität yhä!
Olin liian laiska vaihtamaan sitä.
Olen silti innoissani. -Voin huonosti.
Marcy, tuletko jo kotiin? Voit olla yötä luonani.
Tiedätkö mitä? Sinun pitäisi antaa Marcyn kohdata naarautensa.
Hänen pitäisi päättää asiasta itse. -Olen samaa mieltä.
Stu, muista, että minulla on penishäkkisi avain.
Onko sinulle se mukanasi? Kirjoitan heti shekin.
Tämä on naurettavaa. Marcy, me järjestämme sinut kotiin.
Kosketatko häntä? Tahdotko eilistä pahemman rökityksen?
Aiotko läimäyttää minua kaikkien näiden ihmisten edessä?
Nainen, olet täysi sekopää.
Luojan tähden! Ophelia, mikä sinua vaivaa?
Minä vain tainnutin heidät. Joka nainen tarvitsee tällaisen.
Se tasoittaa voimasuhteet. Hankin sinullekin sellaisen. Mennään.
Ei, tämä on liian outoa. Lähde pois täältä. -Marcy...
Tulet katumaan tätä.
Oletko kunnossa? Miltä se tuntui? -Pöytä on märkä.
Inhottavaa. Kusit housuihisi.
Kuka on kussut housuilleni?
En tiennyt, että poltat kirjoja.
Mitä muuta voin tehdä? Se oli roskaa.
Tämänkin voi heittää liekkeihin.
Mikä se on? -Näytelmä, jota kirjoitin Atticuksen kanssa.
Se ei ilmeisesti ole kovin hyvä. He eivät pidä siitä. -Niinkö?
Sellaista sattuu kuuluisillekin kirjailijoille.
Miltä se tuntuu? -Kuin vankilapuukotukselta.
Voin kuvitella.
Tahtoisitko lukea sen ja sanoa mielipiteesi?
Miksi? En ole kirjailija. -Kirjoitit romaanin. Se on uskomatonta.
Muut ikäisesi kirjoittavat vain Twitteriin ja Facebookiin.
He eivät tahdo nähdä vaivaa. -Haukuit kokonaisen sukupolven.
Kiitos.
Oli ikävää, että lähdit, ennen kuin ehdin kertoa huomioni.
Tiedätkö, mistä pidin kirjassasi?
Tyttären ja ääliöisän välisestä suhteesta.
Otit tietysti taiteellisia vapauksia, mutta se tuntui aidolta.
Jos laajennat sitä, voit tehdä siitä pienoisromaanin.
Luuletko niin? -Kyllä.
Olen pahoillani, että ajattelit, etten pidä sinua erityisenä.
Olet todella erityinen.
Toivon, ettet lähde lukemaan lakia. Se ei ole sinun juttusi.
Maailma ei kaipaa enää asianajajia. -Ei ehkä kirjailijoitakaan.
Ehkä ei, mutta on hyvä, jos teet sitä, mitä synnyit tekemään.
Niin kai. -Kuka tahansa osaa olla kyyninen.
Uskalla olla optimisti.
Kuka sinä nyt olet? -Vain ääliöisäsi. Kuka muukaan?
Mietin seuraavaa siirtoani. Sillä välin ehdin lukea tämän.
Aion olla armoton mielipiteissäni.
Tarvitset apua pystyäksesi puhumaan nuorille.
Hitot nuorista. Pidän vain sinusta.
Suomennos: Valtteri Tavast BTI Studios