I tidligere episoder:
Jeg skal dra utenlands på en litterær pilegrimsferd.
Da hun dro, føltes det som slutten på noe.
Jeg lurer på om hun var det eneste som holdt oss sammen.
-Vi skal gifte oss. -Familien Runkle!
Dere er nå ektefolk.
Hva pokker! Jeg sa jo at jeg ikke ville se ham igjen.
-Det er produsenten som styrer. -Hold kjeft, begge to.
Jeg tenkte på hva jeg ønsket for folk i livet mitt.
Jeg vil se deg lykkelig. Jeg vil se et ekte smil.
Hank må stikke og treffe en jente.
Handler det om lykken din? Handler det om kjærlighet?
I så fall må du dra.
Gå og ta henne, kompis.
Hei, Karen.
Hva gjør du her? Rømte ikke du med rockesirkuset?
Jo, men jeg kom tilbake for å hente deg.
Karen... Hei.
Hva gjør du her? Rømte ikke du med rockesirkuset?
Jo, men jeg kom tilbake for å være sammen med deg.
Jeg vet at det er overveldende.
Men jeg kunne ikke være der ute når jeg visste at du var alene her.
Jeg begynner dessuten å bli eldre.
Jeg elsker deg, Karen. Jeg kommer alltid til å gjøre det.
-Vi må finne ut av dette, eller hva? -Ja visst.
Vi må rulle opp ermene og gjøre jobben nå.
Vi blir her til vi har ordnet det eller har blitt altfor kåte.
Uansett vinner vi begge på det.
-Hei. -Vær så snill.
Vi vil ikke dele bord med deg. Er du fra Europa, eller noe?
-Unnskyld meg, jeg... -Nei, nei. Dette er...
Hva er dette? Forklar deg, kvinne.
Dette er Chris fra yogaen. Dette er Hank. Han er fra...
-Han er? Han er? -Fra livet mitt.
-Yogaen? Den gamle klassikeren? -Unnskyld meg.
Hva er det vi snakker om her? Bikramyoga?
Det er jo glovarmt og lukter fis der.
Har du sluppet en der inne noen gang? Det har du sikkert.
-Vi kan ta dette en annen gang. -Det var en god idé.
-Jeg beklager. -Ingen fare.
Det gjør ingenting. Jeg vet hvor jeg finner deg.
-Hyggelig å hilse på deg, Hank. -Gleden var på min side, yogamann.
Ha det da. Namaste av gårde med deg nå.
-Se. Vi kan le av sånne duster. -Kutt ut. Han er sexy.
Yogamann fra Westside? Ikke fall for den typen.
Spermien hans smaker sikkert hummus.
-"Spummus". -Herregud.
Dette går ikke som jeg hadde håpet.
Hanky Panky. Jeg tenkte meg at du skulle være her.
En Cosmo-Tini på pære til, takk.
Han tuller ikke, og han er ikke homse, lenger.
-Jeg dro tilbake til henne. -Ja, Atticus fortalte det.
Jeg ga henne mitt hjerte og fikk en neve dritt i retur.
Nok om min fortvilelse. Hvordan var hvetebrødsdagene?
-Knullet dere dere i hjel? -Blås i det. Jeg har nytt å fortelle.
Har du fått en vorte til ved siden av den lille posen du kaller skrotum?
-Ja, og Atticus ga meg sparken. -Kjiper'n.
-Han ga deg sparken også. -Umulig.
Den rødhårede fitta elsker meg. Han ble rørt da jeg dro.
Ja, men så ble han forferdelig lei.
Ditt fravær gjorde ham glad i Aaron Sorkin, som ble tilgjengelig.
Broadway-karrieren din stoppet plutselig opp.
Ja vel. Hva gjør vi nå?
Jeg venter. Si det, nå.
-Si det! -Hva? Å, det!
Nei. Det kan jeg ikke si. Det ville ha vært uansvarlig, Hank.
Jeg har ingen tilbud til deg.
Jo, forresten. En fyr skriver til meg om et intervju i skoleavisen.
-Jeg trenger en jobb. -Jeg også!
Jeg må vise Karen at jeg jobber.
-Jeg må være en forsørger. -Du er da søt.
Og helt forbanna naiv. Det fins ingen jobb lenger, Hank.
Hvorfor ikke? Fordi du har pisset på og irritert alle som har ansatt deg.
Du har driti på alt! Bøker, film, teater...
TV, da? Jeg kan drite på TV også.
-Du ser ikke engang på TV. -Men jeg kan skrive for TV.
Hva skal vi ta oss til, Hank?
Det er i orden, min lille venn. I kveld drikker vi.
I morgen begynner du å ringe. Noe kommer til å dukke opp.
Ellers må vi gå hånd i hånd ut i Stillehavet med steiner i lommene.
-Det låter romantisk. -Ja. Fortell om hvetebrødsdagene.
Ga du din aldrende brud en nyreinfeksjon?
Å, nei! Er det sant? Lett din byrde for meg.
Dr. Hanxtable stiller opp for deg.
-Hvor er bruden? Min vakre brud? -Marcy Runkle!
Mener dere alvor? Nå?
Akkurat hva vi trenger, et alvorlig tilfelle av whisky-pikk.
-Jeg drakk ikke whisky. -Bare Cosmo-Tini.
-Han har nok fått mus der nede. -Jeg skal pule deg skikkelig, Marcy!
Ikke lov noe hageslangen ikke kan holde.
Hallo! Vær snill mot gutten. Han er følsom.
Jeg giftet meg med en fordervet tosk som ikke engang får den opp.
Jeg vet at det er ille, Marcy. Du fortjener bedre enn som så.
Kom hit, mine venner.
Dere må få perspektiv på dette.
Jeg kom tilbake til mitt livs kjærlighet og fikk avslag.
Det verste er at dere to fikk orden på skitten før oss.
Du lar den bleke, hvite traktskallen sette kjepper i hjulet.
Du skal sikte deg inn mot hennes glinsende kløft. Ikke knekk henne.
Takk, Hank.
Hun har en magisk vagina. Du vil ha den.
Ja, det vil jeg. Jeg skal knulle deg sønder og sammen.
Du kommer til å se stjerner!
Nå skal vi se om vi kan få blod i den tynne, krokete snoken.
Bli der, Hank! Du får ikke bli med.
Hva?!...kan jeg hjelpe deg med?
-Rolig. Er du Charlie Runkle? -Hvem spør?
Jeg heter Levon. Jeg ville intervjue Hank Moody.
-Hva snakker du om? -Jeg har sendt 20 e-poster.
Hvem fortalte hvor jeg bor?
Internett. Du har et sprøtt navn. Vet du hvor mange Runkle det er?
-Det er feil Runkle. -Du lyver.
-Du er den runkende agenten. -Hank hører fra seg hvis han vil.
-Kan jeg ikke få treffe ham? -Nei! Det er umulig.
Hva er dette for slags bråk? Hvor skal man kunne sove her?
Du er ham! Du er Hank Moody.
Hank Moody er jeg. Hvem du være?
Levon, guttungen som vil intervjue deg for skoleavisen.
Jeg ba deg ikke om å si ja!
Ditt løgnaktige, runkende svin! Du fikk mine e-postene.
Jeg liker ham. "Levon"? Liker foreldrene dine Elton John?
-De har god smak. -Det kan diskuteres.
-Er dette i orden for deg? -Ja da. Kom inn.
Du har et kvarter på deg. Du må dra før jeg våkner.
Ja vel. Hvor ble du født?
Jeg ble født i Bronx, men vi flyttet til Long Island.
Det fikk meg til å flykte tilbake til byen så fort jeg kunne.
-Hvor mange kjærester har du hatt? -En del.
-Hvor mange viktige forhold? -Skriver du nekrologen min?
Er du misogyn?
Ikke egentlig. Jeg elsker bare alle kvinner.
Store, tykke, lange, korte, små. Skal vi ikke snakke om litteratur?
-Jeg har lest bøkene dine. -Og?
-Har du barn? -Ja, en datter.
Syns hun at du er en god far?
Hun har sikkert noen klager. Er du en god intervjuer?
-Hvor mange hjerter har du knust? -Har jeg ligget med dama di, eller?
Du hadde rett! En ny dag kommer, og vi har et tilbud.
Skift klær! Vi har et møte. Jeg forteller om det på veien dit.
-Og du skal ut herifra. -Får jeg henge med?
-Vi får avtale en ny tid. -Bra start i dag! Ha det.
Ikke framstå som en snobbete, pretensiøs type som ser ned på TV.
-Hvordan er det? -Som kolonoskopi i hjernen.
Spør han, sier jeg at det er genialt. Jeg skjerper meg.
Flink gutt. Det er merkelig å se deg med pågangsmot.
Det er pussig hvordan sånt som dette alltid skjer.
Når folk har et ekte bånd, kan de aldri flykte fra hverandre.
-Hvordan går det med Marcy? -Bra! Vi har vært på bryllupsreise.
Du vet hvordan man piner noen, Runkle.
Jeg vet nøyaktig hvordan hun er på bryllupsreise.
Våre herlige sexorganer var sammensveiset i ti dager.
Jeg holdt ikke ut å ikke være inni henne.
Jeg gikk rundt, og plutselig bare var hun der.
Rolig, Runks.
-Hvordan går det med deg? -Glimrende, Moody.
Jeg regisserte filmen "Santa Monica Cop".
Nå er jeg halvt involvert i "Santa Monica Cop"-serien.
-Det går skikkelig bra for meg. -Hva pokker skjedde?
Sånn jeg husker det, begynte det å gå til helvete da du dukket opp.
Rolig, rolig! Vi drar ikke opp fortiden.
Sam sporet av, de dumpet filmen, og min kone tok ut skilsmisse.
Men veltet jeg meg i sorgen?
Visst gjorde jeg det. Men så reiste jeg meg og børstet av støvet.
Jeg solgte den rotete aborten som en pilotepisode.
Produsenter forvandler regn til en dusj av det gule.
Stille. Forfattere snakker dritt om en så fort man forlater rommet.
Jeg vil vite hvem sine forslag jeg ikke skal velge.
Rosenberg, ditt forbanna svin. Du skal få det du fortjener.
Hyggelig! Prøv å betale privatskolen neste år uten jobb.
-Er du Hank? -Henry James Moody I.
Rick Rath. Kall meg Rath.
-Hvem er du? -Agenten hans.
Han sørger for at jeg ikke tegner med bæsj.
Ut med deg. Dere to også.
La oss være i fred. Dette er bare for talentet.
-Fyren er et forbanna uhyre. -La oss være i fred.
-Jeg har ikke tenkt å ansette deg. -Ikke?
Vil du ikke engang høre hva jeg mener om manuset?
Jeg har en PowerPoint-presentasjon og et kort, rørende dukketeater.
Stu ba meg om å snakke med deg. Jeg ble nysgjerrig, men sjekket deg.
Alle jeg snakket med, sa at du er et mareritt, og sånn er det bare.
Det siste jeg trenger, er en pretensiøs fyr som fnyser av TV.
Men du trenger vel en som virkelig kan skrive?
Ja. Talent er et pluss, men livet er for kort til bråk.
Jeg er for gammel til å være barnevakt for slitsomme unger.
Bare hør hva jeg har å si.
Du har vel et rom fullt av bladsmørere og oppkomlinger.
Bladsmørerne gir deg noe middelmådig for å sikre lønnen.
Oppkomlingene vil ha livsstilen, men har ikke noe å skrive om.
Det er en kynisk generalisering.
Jeg har en nykommers sexy hjerne og en gammel bladsmørers kropp.
Du har driti i hver seng i byen. Hvorfor blir dette annerledes?
Det stemmer at jeg har kastet bort mange sjanser.
Jeg kunne ha skyldt på min runkende agent eller på redsel,-
-men sannheten er at jeg prøver å bli voksen for en gangs skyld.
Jeg søker etter mine beste sider, og det begynner med å skaffe jobb.
Det høres inspirerende ut, men kan du takle denne jobben?
-Jaså. Kan du komme i tide? -Ja. Ja.
-Kan du leke pent med andre? -Kanskje... Ja.
-Kan du ta kritikk uten å bli sint? -Det er mulig.
Kan du la være å knulle eller slå skuespillerne?
Jeg har lest det du skrevet, og det minner om sånt jeg skrev.
Hjemme i New York før dritten her svelget meg hel.
Jeg elsker fortellinger om befrielser,-
-men jeg bekymrer meg over hva som driver deg. Hva handler dette om?
Man kan si at det handler om en jente.
Assistenten skrev nettopp at Rosenberg hermer etter deg igjen.
Han prøver nok å gjøre mytteri.
Jeg skulle ha vridd brystvortene hans.
Sitt. Ingen garantier, men en stol blir nok ledig om 45 sek.
Jeg hører alt som foregår her, ditt forbanna svin.
Ja vel. Ærlig talt er jeg litt nervøs.
Slutt å oppføre deg som en jente. Det er bare meg her.
Det er bare meg, din sexy lille ninja.
-Hva er det? -Ingenting.
Det høres bare ut som noe Stu ville ha kalt deg.
Det er det antagelig. Én av mange ting.
Beklager. Jeg blir forvirret. Det gikk så raskt for oss.
Jeg vet det! Kanskje vi bare gjorde en tabbe.
Du holder kjeft.
Det er ingen vei tilbake. Jeg gir ikke opp ennå.
Ok? Gi meg et kyss. Ett til.
Ikke ennå. Ikke så fort.
Du vet, den er litt ømtålig.
Ja vel. Greit, kjære.
Bare la mamma trylle som bare mamma kan.
Ja visst. Gjerne det, mamma.
Men ikke kall meg "mamma". Det er forbanna guffent.
Ja. Min feil. Unnskyld.
-Det funker ikke, Marcy. -Herregud! Slutt!
-Jeg vil føle noe! Hva som helst! -Vær snill mot penisen min!
-Det er bare så opprørende. -Jeg vet det. Jeg forstår.
Bare pust rolig og slapp av.
-La meg slikke deg. -Hva?
-Nei, nei, nei. -Jo, Marcy!
Jeg har tenkt å gjøre det fordi jeg trenger å føle meg som en mann!
Så å slikke meg dreier seg om deg? For en forbanna narsissist du er!
Jeg trenger å slikke deg, Marcy!
Ja vel, gjør det da.
Ok.
Herregud, Charlie. Skal du slikke meg, så ikke gråt.
Greit. Jeg er lei for det.
Ja vel.
-Akkurat der. Fortsett. -Er det deilig?
Pardon, excusez-moi.
Ikke tro at jeg er europeer eller noe, men får jeg slå meg ned?
Jeg er lei for det, men jeg skal møte noen fra pilatesen.
Han er myk. Han suger seg selv og klipper tåneglene samtidig.
-Vi prøver å bli kjent med hverandre. -Jeg treffer ingen.
Greit å vite. Ikke jeg heller.
-Jeg fleipet om pilates-fyren. -Så fint.
-Hva gjør du her? -En skoleavis skal intervjue meg.
-Herregud. Har det gått så langt? -Ja.
Husker du damen fra New York Times som skrev pent om meg en gang?
Ja. Hun med den yppige bysten.
Ja, men jeg tok ikke en smaksprøve fordi jeg elsket og elsker deg.
-Du er et utrolig menneske, Hank. -Endelig snakker du sant.
-Beklager det som skjedde. -Det sier jeg også.
Men hvorfor ber jeg om unnskyldning? Jeg kom tilbake etter deg.
Det var mye å ta inn, og timingen var helt feil.
Det er oss i et nøtteskall. To personer med dårlig timing.
Nei. Det er ikke meg.
Hei. Unnskyld meg.
-Er du kona hans? -Hun er moren til barnet mitt.
-Forlot han deg? -Nei! Hun forlot meg.
-Det er faktisk komplisert. -Ja, det høres sånn ut.
-Vi har avtalt et møte... -Ja, jeg må i stikke.
Vi får snakkes senere. Jeg vil fortelle om min nye jobb.
Det høres spennende ut. Slutt med det der.
Det var hyggelig å hilse på deg. Jeg heter forresten Karen.
Ja vel. Ha det.
Ok. Lykke til.
-Er det greit om jeg tar opp? -Ja visst. Gjør det du må.
-Hei. -Hei på deg.
Jeg er her med Hank Moody, roman- og filmforfatter.
Noe mer?
Nei. Det er nok alt. Takk for presentasjonen.
Hun var ganske sexy på en MILF-aktig måte.
-Det er den "besteste" måten. -Ja, det er det nok.
-Du har vel ligget med henne. -Absolutt.
-Kult. Elsker du henne fortsatt? -Det gjør jeg. Veldig høyt.
-Er dere fortsatt sammen? -Ikke akkurat nå.
Det er lurt å være fri og ikke bundet.
Ja, men frihet er bare et annet ord for å svane noen.
Det var vel Taylor Swift som sa det.
-Vil du bli forfatter? -Nei. Det virker slitsomt.
Det suger balle. Det er som å alltid ha lekser.
Hva vil du gjøre?
-Jeg vil bli skuespiller. -Bra. Det er et nobelt yrke.
-Bestemor sier at jeg minner om... -Dustin Hoffman.
Nei. Marlon Brando.
Det virker gøy. Alle man møter, er snille mot en.
Man får henge med pene skuespillere og ta på puppene deres i filmer.
Så gjør man det samme igjen et annet sted.
Det høres ut som et godt liv. Det er sånn jeg vil leve.
Du knuller vel mange skuespillere.
-Hva skal artikkelen handle om? -Deg og hvordan du er.
-Vet du hvordan jeg er? -Nei. Jeg prøver å finne det ut.
-Du virker ganske innbilsk. -Du har visst noe imot meg.
Sikkert at jeg ikke har ligget med dama di?
-Er du sikker? -Ja. Jeg har aldri hatt en kjæreste.
-Det var leit å høre. -Ja...
-Men du lå med moren min. -Hva?
-Du lå med moren min. -Er det sant? Du kødder ikke?
Kjære vene. Dette har faktisk hendt meg før.
Det er ubehagelig, men vi takler det. Bare hold deg rolig.
Når inntraff denne ulykksalige episoden av kjødelig vellyst?
Jeg vet ikke. Rundt ni måneder før jeg ble født.
Tekst: Morten Gottschalk www.sdimedia.com