I tidigare avsnitt:
Jag ska åka utomlands på en litterär pilgrimsfärd.
När hon åkte kändes det som slutet på nåt.
Jag undrar om hon var det enda som höll ihop oss.
-Vi ska gifta oss. -Familjen Runkle!
Ni är nu man och hustru.
Vad fan! Jag sa ju att jag inte ville se honom igen.
-Det är producenten som styr. -Håll käft, båda två.
Jag tänkte på vad jag önskar folk i mitt liv.
Jag vill se dig lycklig. Jag vill se ett äkta leende.
Hank måste sticka och träffa en tjej.
Handlar det om din lycka? Handlar det om kärlek?
I så fall måste du åka.
Gå och fixa henne, min vän.
Hej, Karen.
Vad gör du här? Rymde inte du med rockcirkusen?
Jo, men jag kom tillbaka för att hämta dig.
Karen... Hej.
Vad gör du här? Rymde inte du med rockcirkusen?
Jo, men jag kom tillbaka för att vara med dig.
Jag vet att det är överväldigande.
Men jag kunde inte vara där ute när jag visste att du var ensam här.
Jag börjar dessutom bli äldre.
Jag älskar dig, Karen. Jag kommer alltid att göra det.
-Vi måste väl reda ut saker och ting? -Visst.
Vi måste rulla upp ärmarna och jobba på det nu.
Vi stannar här tills vi rett ut det eller blivit alltför kåta.
Hur som helst vinner båda på det.
-Hej. -Nej.
Vi tänker inte dela bord med dig. Är du från Europa?
-Förlåt mig, jag... -Nej, nej. Det här är...
Vad är det här? Förklara dig, kvinna.
Det här är Chris från min yogagrupp. Det här är Hank. Han är från...
-Han är? Han är? -Från mitt liv.
-Yogaklass? Den gamla klassikern? -Ursäkta mig.
Vad är det vi pratar om här? Bikramyoga?
Det är ju stekhett och luktar fis där.
Har du släppt dig där inne nån gång? Det har du säkert.
-Vi kan ta det här en annan gång. -Bra idé.
-Förlåt. -Ingen fara.
Det gör inget. Jag vet var jag hittar dig.
-Trevligt att träffas, Hank. -Nöjet var på min sida, yogasnubben.
Hej då! Namaste-iväg med dig nu.
-Du ser. Vi kan garva åt såna. -Lägg av. Han är het.
Yogakillen från Westside? Fall inte för den typen.
Han spunk smakar säkert hummus.
-"Spummus". -Herregud.
Det här går inte som jag hade hoppats.
Hanky panky. Jag tänkte väl att du skulle vara här.
En päron Cosmo-Tini, tack.
Han skojar inte och han är inte bög, längre.
-Jag åkte tillbaka till henne -Ja, Atticus berättade det.
Jag gav henne mitt hjärta och fick en näve skit i retur.
Nog om min misströstan. Hur var smekmånaden?
-Knullade ni ihjäl er? -Strunt i det. Jag har nyheter.
Har du fått en vårta till bredvid den lilla påse du kallar skrotum?
-Ja och Atticus gav mig sparken. -Vilken osis.
-Han gav dig sparken också. -Omöjligt.
Den rödhåriga muttan älskar mig. Han blev rörd när jag åkte.
Ja, men sen blev han fruktansvärt uttråkad.
Din frånvaro fick honom förtjust i Aaron Sorkin som blev tillgänglig.
Din Broadway-karriär stannade plötsligt upp.
Jaha... Vad gör vi nu?
Jag väntar. Säg det nu.
-Säg det! -Vad? Jaså, det!
Det kan jag inte säga. Det vore oansvarigt, Hank.
Jag har inga erbjudande till dig.
Jo, förresten! En kille mejlar mig om en intervju i skoltidningen.
-Jag behöver ett jobb! -Jag också.
Jag måste visa Karen att jag jobbar.
-Jag måste vara en försörjare. -Du är för gullig.
Och helt jävla naiv. Det finns inga jobb längre, Hank.
Varför inte? För att du har pissat på och retat upp alla som anställt dig.
Du har skitit på allt! Böcker, film, teater.
Tv, då? Jag kan skita på tv också.
-Du ser inte ens på tv. -Men jag kan skriva för tv.
Vad ska vi ta oss till, Hank?
Det är okej, min lille vän. I kväll dricker vi.
I morgon börjar du ringa. Nåt kommer att dyka upp.
Annars får vi gå ut hand i hand i Stilla havet med stenar i fickorna.
-Det låter romantiskt. -Ja. Berätta nu om smekmånaden.
Gav du din åldrande brud en njurinfektion?
Åh, nej! Är det sant? Lätta din börda för mig.
Dr Hanxtable ställer upp för dig.
-Var är min brud? Min vackra brud? -Marcy Runkle!
Menar ni allvar? Nu?
Precis vad vi behöver, en släng av whisky-pitt.
-Jag drack ingen whisky. -Bara Cosmo-Tini.
-Han har nog fått mus där nere. -Jag ska sätta på dig hårt, Marcy!
Lova inget din slappslang inte kan hålla.
Hallå där! Var snäll mot pojken. Han är känslig.
Jag gifte mig med en depraverad dåre som inte ens får upp den.
Jag vet att det är illa, Marcy. Du förtjänar bättre än så.
Kom hit, mina vänner.
Ni måste få perspektiv på det här.
Jag kom tillbaka efter mitt livs kärlek och fick nobben.
Det värsta är att ni två fick ordning på ert skit före oss.
Du låter din bleka, vita trattskalle sätta käppar i hjulet.
Du ska sikta in dig på hennes glänsande klyfta. Knäck henne inte.
Tack, Hank.
Hon har en magisk vagina. Du vill ha den.
Ja, det vill jag. Jag ska knulla dig sönder och samman.
Du kommer att se stjärnor!
Nu ska vi se om vi kan få blod i din tunna, krokiga snok.
Stanna där, Hank! Du får inte följa med.
Vad vill du?
-Lugn. Är du Charlie Runkle? -Vem frågar?
Jag heter Levon. Jag ville intervjua Hank Moody.
-Vad pratar du om? -Jag har skickat 20 mejl.
Vem berättade var jag bor?
Internet. Du har ett knäppt namn. Vet du hur många Runkle det finns?
-Det är fel Runkle. -Du ljuger.
-Du är den runkande agenten. -Hank hör av sig om han vill.
-Kan jag inte få träffa honom? -Nej! Det är omöjligt.
Vad är det för oljud? Hur fan ska man kunna sova här?
Du är han! Du är Hank Moody.
Hank Moody är jag. Vem du vara?
Levon som vill intervjua dig för skoltidningen.
Vad fan? Varför godkände du det?
Din lögnaktige, runkande jävel! Du fick mina mejl.
Jag gillar honom. "Levon"? Gillar dina föräldrar Elton John?
-De har bra smak. -Det kan diskuteras.
-Är du okej med det här? -Visst. Kom in.
Du har en kvart på dig. Du får dra innan jag vaknar.
Var föddes du?
Jag föddes i Bronx, men vi flyttade till Long Island.
Det fick mig att fly tillbaka till stan så fort jag kunde.
-Hur många flickvänner har du haft? -En del.
-Hur många viktiga förhållanden? -Skriver du min dödsruna?
Är du misogyn?
Inte direkt. Jag älskar helt enkelt kvinnor.
Stora, feta, långa, korta, små, vita, svarta, gula. Ska vi tala litteratur?
-Jag har läst dina böcker. -Och?
-Har du barn? -Ja, en dotter.
Tycker hon att du är en bra pappa?
Hon har säkert vissa klagomål. Är du en bra intervjuare?
-Hur många hjärtan har du krossat? -Har jag satt på din tjej, eller nåt?
Du hade rätt! En ny dag stundar och vi har ett erbjudande.
Byt om! Vi har ett möte. Jag berättar om det på vägen dit.
-Det är dags för dig att dra. -Får jag hänga med?
-Vi får boka en ny tid. -Bra början i dag! Hej då.
Framstå inte som en snobbig, pretentiös typ som ser ner på tv.
-Hur är det? -Som koloskopi i hjärnan.
Frågar han säger jag att det är lysande. Jag skärper mig.
Duktig ponke. Det är märkligt att se dig så driven.
Det är lustigt hur sånt här alltid händer.
När folk har knutit äkta band kan de inte fly varandra.
-Hur är det med Marcy? -Bra! Vi har varit på smekmånad.
Du vet hur man plågar nån, Runkle.
Jag vet exakt hur hon är på smekmånad.
Våra magnifika sexorgan var sammansvetsade i tio dagar.
Jag stod inte ut med att inte vara i henne.
Jag gick runt och plötsligt bara satt hon där.
Lugn, Runks.
-Kul att ses, grabben. Hur är det? -Lysande, Moody.
Jag regisserade filmen "Santa Monica Cop".
Nu är jag halvt involverad i "Santa Monica Cop"-serien.
-Det går riktig bra för mig. -Vad fan hände?
Som jag minns det började det gå åt helvete när du dök upp.
Lugn! Lugn! Vi drar inte upp det förflutna.
Sam spårade ur, de dumpade filmen och min fru tog ut skilsmässa.
Men vältrade jag mig i det?
Visst gjorde jag det. Men sen reste jag mig och borstade av dammet.
Jag sålde den struliga aborten som ett pilotavsnitt.
Producenter förvandlar regn till en dusch av guld.
Tysta. Författare pratar skit om en så fort man lämnar rummet.
Jag vill veta vems förslag jag inte ska välja.
Rosenberg, din jävel. Du ska få vad du förtjänar.
Trevligt! Försök betala privatskolan nästa år, utan jobb.
-Är du Hank? -Henry James Moody I.
Rick Rath. Kalla mig Rath.
-Vem är du? -Hans agent.
Han ser till att jag inte ritar med bajs.
Ut med dig. - Ni två också.
Lämna oss i fred. Det här är bara för talangen.
-Killen är ett jävla odjur. -Lämna oss i fred.
-Jag tänker inte anställa dig, Hank. -Inte?
Vill du inte ens höra vad jag tycker om manuset?
Jag har en PowerPoint-presentation och en kort, rörande dockteater.
Stu bad mig att prata med dig. Jag blev nyfiken, men kollade dig.
Alla jag pratade med sa att du är en mardröm och så var det med det.
Det sista jag behöver är en pretentiös jävel som fnyser åt tv.
Men du behöver väl nån som verkligen kan skriva?
Ja. Talang är ett plus, men livet är för kort för strul.
Jag är för gammal för att vara barnvakt åt jobbiga ungar.
Hör bara vad jag har att säga.
Du har väl ett rum fullt med klåpare och uppkomlingar?
Klåparna ger dig nåt mediokert för att säkra lönen.
Uppkomlingarna vill åt livsstilen men kan inte skriva.
Det är en cynisk generalisering.
Jag har en nykomlings sexiga hjärna och en gammal klåpares kropp.
Du har skitit i varenda säng i stan. Varför blir det här annorlunda?
Det stämmer att jag har kastat bort många chanser.
Jag skulle kunna skylla på min runkande agent eller på rädsla-
-men sanningen är att jag försöker mogna, för en gångs skull.
Jag är på jakt efter mina bästa sidor och det börjar med att skaffa jobb.
Det låter inspirerande, men klarar du av jobbet?
-Kan du komma i tid? -Ja. Ja.
-Kan du leka snällt med andra? -Kanske det.
-Kan du ta kritik utan att bli arg? -Det är möjligt.
Kan du låta bli att knulla eller slå skådisarna?
Jag har läst det du skrivit och det påminner om sånt jag skrev.
Hemma i New York innan skiten här svalde mig hel.
Jag älskar underdog-berättelser-
-men jag oroar mig över vad som driver dig. Vad handlar det om?
Man kan säga att det handlar om en flicka.
Assistenten skrev nyss att Rosenberg härmar dig igen.
Han försöker nog göra myteri.
Jag skulle ha vridit om hans bröstvårtor.
Stanna. Inga garantier, men en stol blir nog ledig om 45 sek.
Jag hör allt som pågår här, ert jävla slödder.
Ärligt talat är jag lite nervös.
Sluta bete dig som en liten flicka. Det är bara jag här.
Det är bara jag, din sexiga lilla ninja.
-Vad? -Inget.
Det låter bara som nåt Stu skulle kalla dig.
Det är det förmodligen. En av många saker.
Jag blir förvirrad. Det gick så snabbt för oss.
Jag vet! Vi kanske gjorde ett misstag.
Håll din jävla käft.
Det blir ingen återvändo. Jag ger inte upp än.
Okej? Ge mig en kyss. En till.
Inte än. Inte så snabbt.
Du vet, den är lite ömtålig.
Okej. Okej.
Låt bara mamma trolla som bara mamma kan.
Visst. Gärna, snälla mamma.
Kalla mig inte "mamma". Det är riktigt jävla obehagligt.
Visst. Förlåt.
-Det funkar inte, Marcy. -Herregud! Sluta!
-Jag vill känna nåt! Vad som helst! -Var snäll mot min penis!
-Det är bara så upprörande. -Jag vet. Jag förstår.
Andas bara lugnt och slappna av.
-Låt mig slicka dig. -Vad?
-Nej, nej, nej. -Jo, Marcy!
Jag tänker göra det för att jag behöver känna mig som en man!
Så att mumsa min låda handlar om dig? Vilken jävla narcissist du är!
Jag behöver slicka dig, Marcy!
Visst, gör det då.
Okej.
Herregud, Charlie. Ska du slicka mig så gråt inte.
Okej, förlåt mig.
Okej.
-Just där. Fortsätt. -Är det skönt?
Pardon, excusez-moi.
Tro inte att jag är europé eller nåt, men får jag slå mig ner?
Jag är ledsen, men jag ska träffa nån från min pilates-klass.
Han är vig. Han suger av sig själv och klipper tånaglarna samtidigt.
-Vi försöker lära känna varandra. -Jag träffar ingen.
Bra. Inte jag heller.
-Jag skojade om pilates-killen. -Så bra.
-Vad gör du här? -En intervju för en skoltidning.
-Herregud. Har det gått så långt? -Ja.
Minns du damen från New York Times som skrev snällt om mig för längesen?
Ja. Hon med yppig byst.
Ja, men jag såg inte den för att jag älskade och älskar dig.
-Du är en otrolig människa, Hank. -Äntligen talar du sanning.
-Förlåt mig för häromdagen. -Förlåt mig också.
Men varför ber jag om ursäkt? Jag kom tillbaka efter dig.
Det var mycket att ta in och tajmingen var helt fel.
Det är vi i ett nötskal. Två personer med dålig tajming.
Det är inte jag.
Hej. Ursäkta mig.
-Är du hans fru? -Hon är mitt barns mamma.
-Lämnade han dig? -Nej. Hon lämnade mig.
-Det är faktiskt komplicerat. -Ja, det låter så.
-Vi har avtalat möte... -Ja, jag måste i väg.
Vi får prata senare. Jag vill berätta om mitt nya jobb.
Det låter spännande. Sluta med det där.
Det var trevligt att träffas. Jag heter förresten Karen.
Okej, hej då.
Okej. Lycka till.
-Är det okej om jag spelar in? -Visst. Gör vad du måste.
-Hej. -Hej då dig.
Jag är här med Hank Moody, roman- och filmförfattare.
Nåt mer?
Nej. Det är nog allt. Tack för presentationen.
Hon var ganska sexig på ett MILF-igt sätt.
-Det är det bästiga sättet. -Ja, det är det nog.
-Du har väl satt på henne. -Absolut.
-Coolt. Älskar du henne fortfarande? -Ja. Väldigt mycket.
-Är ni fortfarande tillsammans? -Inte just nu.
Det är smart att vara fri och inte bunden.
Ja, men frihet är bara ett annat ord för att sakna nån.
Det var nog Taylor Swift som sa det.
-Vill du bli författare? -Nej. Det verkar jobbigt.
Det suger pung. Det är som att alltid ha läxor.
Vad vill du göra?
-Jag vill bli skådespelare. -Bra. Det är ett nobelt yrke.
-Mormor säger att jag påminner om... -Dustin Hoffman.
Nej. Marlon Brando.
Det verkar kul. Alla man träffar är snälla mot en.
Man får hänga med snygga skådisar och röra deras bröst på film.
Sen gör man samma sak nån annanstans.
Det låter som ett bra liv. Det är så jag vill leva.
Du knullar nog många skådisar?
-Vad ska artikeln handla om? -Dig och hur du är.
-Vet du hur jag är? -Nej. Jag försöker ta reda på det.
-Du verkar vara ganska egenkär. -Du verkar vara arg på mig.
Säkert att jag inte har satt på din tjej?
-Är det säkert? -Ja. Jag har aldrig haft en flickvän.
-Det var tråkigt att höra. -Ja...
-Men du satte på min mamma. -Vad?
-Du satte på min mamma? -Är det sant? Inget skitsnack?
Kära nån. Det här har faktiskt hänt mig förut.
Det är obehagligt, men vi klarar det. Håll dig bara lugn.
När inträffade den olycksaliga incidenten av köttslig lusta?
Jag vet inte. Runt nio månader innan jag föddes.
Text: Gustaf Lundskog www.sdimedia.com