Detta har hänt...
Karen... Jag är här för din skull.
Atticus gav mig sparken... Han gav dig sparken också.
Jag vill att Karen ser mig som en vuxen person med jobb.
Det är väl du som är Hank...? Kalla mig Rath.
Det sista jag behöver är nån pretentiös jävel.
Jag måste fan se till att skärpa mig.
-Jag måste ha ett jobb. -Kan du sköta ett jobb?
-Fick du upp den i går? -Jag vill inte prata om det.
-Du är ju Hank Moody. -Det här är Levon.
Han vill ha en intervju med dig.
-Har du barn? -Ja, en dotter.
-Du låg med min mamma. -Driver du med mig?
-När hände detta? -Nio månader innan jag föddes.
Oj, en herrväska!
-Tänk att du visste det! -Sluta.
Du kan ha alla dina persedlar i den.
-Den är väl rock'n'roll? -Definitivt!
Den ger intrycket att jag kan rocka så det sprutar om det-
-men även att jag kan sköta mitt jobb.
Det var precis så jag tänkte.
-Ta med den första dagen på jobbet. -Det ska jag, älskling. Tack!
-Jag är stolt över dig. -För att jag har fått ett jobb?
I så fall borde jag ha sökt jobb på Starbucks för länge sen.
Det handlar mer om att du är redo för förändring.
Tiderna förändras, oavsett om jag gillar det eller inte.
Förändring är...sexigt.
-Menar du det? -Ja.
-Jaså? -Det menar jag.
Jösses...
Vem kunde ana att arbete kan leda till sånt här?
Okej... Innan...
Innan det här går över till grovhångel, juckande-
-och multipla orgasmer för mig, måste jag berätta nåt för dig.
Vad? Är du heroinmissbrukare?
Har du obotliga hemorrojder?
Inget skulle förvåna mig. Vad är det?
-Funkade det inte? -Nej, inte alls.
Jag slickade honom till och med där bak. Han gillar ju det!
-Kan det vara psykologiskt? -Jag vet inte.
Det var som att suga på en liten korv inlindad i förhud.
Ju mer jag sög, desto mindre blev den.
Det var som om jag sög av en stor, skallig, arbetsoduglig baby.
Titta på oss fyra! Visst är kärleken jävligt fantastisk!
-Hur reagerade hon? -Din tragiska historia avbröt oss.
-Jag ber om ursäkt. -Det gör inget.
Vi hade älskat och det hade varit fantastiskt-
-och sen hade hon blivit förbannad över mitt påstådda faderskap.
Det där lät ju inget vidare!
Du har ju en son!
Han kan föra ditt arv vidare. Känns inte det häftigt?
Nej, han är så irriterande. Han borde vara din son!
Han vill ha videosamtal hela tiden. Titta bara.
Han är Levon, och jag avböjer.
-Vem är mamman? -Hon heter Julia.
Hon var jättesnygg.
Vi spenderade mycket tid i sängkammaren.
Sen gjorde jag Karen med barn. Vad gör du här, förresten?
Jag ville se till att du kom till jobbet som du skulle.
Du får lön varje vecka. 15 procent av din lön går till mig.
-Du får väl 10 procent? -Nej, en manager får 15.
-Är du min manager? -Ja, för 5 procent extra.
Fan vad patetiskt, Charlie! Du behöver fler klienter.
Delvis därför är jag här!
Okej. Låt mig ta en titt på dig.
Det spelar ingen roll att din snopp inte fungerar.
-Du är ändå en svindlare! -Vi kör!
-Nej. -Vad menar du?
Det är min första dag på jobbet, inte din. Du får inte sabba den.
Men jag älskar dig fortfarande.
-Var så god. -Tack.
-Hej. Hank. -Terry.
Oj, vad stark du var. Det var ett väldigt fast handslag.
Var tränar du? - Fan...
Välkommen... Jag heter Hugh.
-Gillar du muffins? -Ja, det gör jag väl.
-Det finns i köket. -Schyst.
Rath kan vara lite sur ibland. Jag muntrar upp honom med muffins.
Du verkar vara en omtänksam liten gynnare.
-Vad är grejen med "Victor Victoria"? -Vad menar du?
Är Terry en han eller en hon?
Jaha, det där. Så här är det.
Hej, Terry. Det finns muffins i köket.
Ta dina muffins och dra åt helvete, Hugh!
Okej... Jag ska jobba vidare. Vi ses sen.
"Dra åt helvete"... Det var kul!
Berätta lite om dig själv. Är du gift? Har du barn?
Jag har ett stadigt förhållande, och det här är mina barn.
Den dreglar, men jag ser likheten.
-Jag ska...fan! -"Facetime"!
Du måste sluta ringa... Jag är på jobbet.
-Du är ju min pappa. -Det vet vi inte säkert än.
-Påstår du att jag ljuger? -Nej, inte direkt.
-Du är en jävla skitstövel! -Nu låter du som min son.
-Ska vi träffas? -Nej, jag är på jobbet.
-Vad jobbar du med? -Tv-serien "Santa Monica Cop".
-Är den som "Beverly Hills Cop"? -Nej.
-Får jag hälsa på? -Det går inte.
-Kan du fixa ett jobb åt mig? -Jag har knappt ett jobb!
-Ni är lediga till efter lunch. -Vill du komma över?
Har du stått här länge? Jag lyssnade på musik.
Nej, du öppnade med en gång. Jag antar att du väntade på mig.
Där fick du mig. Jag väntade otåligt.
Jag tog med den här till dig.
Oj! Se där ja.
Okej. Såja.
-Schyst ställe! -Ja, det är ju mitt hem.
Din mamma är fortfarande skitsnygg!
Folk säger det, men jag ser henne inte så.
Nej, hon är ju din mamma. Jag menar bara att jag kände henne förr.
Jag förstår.
Du har många bilder på din mamma här.
Du brukar inte ha tjejer på besök, va?
Nej, och det är ledsamt. Det är mamma som sätter upp bilderna.
-Jag antar att hon gillar dem. -Du kan ju göra vad du vill.
Ja, men jag måste respektera henne. Hon är ju min mamma.
Om du vill vara en fjant, så...
Bor det nån mer här?
Levon... Har du tagit min tandkräm igen?
-Vad fan?! -Jag håller med.
Mamma, pappa... Var inte arga nu.
Jag sa just till honom att du fortfarande...
-...är skitsnygg. -Herregud!
-Du bor med din mamma. -Ja.
-Varför sa du inget? -Hade du kommit?
-Antagligen inte. -Då gjorde jag ju rätt.
Vet hon om att du kontaktade mig?
-Nu vet hon det. -Bevare mig väl!
-Kan du komma hit, Levon? -Ja, jag kommer!
Stanna här. Ta för dig av det kallskurna köttet.
Gå ingenstans.
-Vad kul att se dig, Hank! -Detsamma, Julia!
-Jag hör av mig. -Vad menar du?
-Jag behöver lite tid på mig. -Jag förstår det.
-Är han verkligen min son? -Va?
Han är den enda som har sagt att det är så-
-och jag vet inte om han är tillförlitlig.
-Jag står ju precis här. -Okej. Fan också.
-Var snäll och gå. -Vi skulle kunna prata lite.
Eller så kan jag gå.
Jag går. Okej.
-Det var kul att ses igen. -Hej då, pappa!
Den där mackan ser god ut, Hank. Jag valde hamburgaren.
Jag är nöjd med mitt lunchval. Där satt den!
-Är det glutenfritt? -Jadå.
-Har det varit nära skaldjur? -Jag tittade på när de lagade det.
-Jag vill inte vara jobbig. -Okej!
Du är ju allergisk mot allt!
Ta med en macka med jordnötssmör och sylt eller nåt.
Jag är väldigt allergisk mot nötter!
-Jag kan dö av det. -Det vore synd.
-Vad håller du på med? -Jag fotar burgaren.
Jag ska lägga upp den på Instagram.
Det låter ju vettigt. Det är ju en fin burgare.
-Skriv "lunch". -Det är en jättefin burgare.
Det räcker alltså inte att jag ska behöva se dig tugga med öppen mun-
-utan jag ska även behöva se dig ta kort på maten?
Ska vi ta hit ett svältande barn-
-så att han kan se dig ta en bild på din burgare med din jävla iPhone?
Du borde skämmas. Du kanske borde sluta sexualisera din mat-
-och ägna mer tid åt att få fram idéer som fungerar.
-Jag presenterade fem idéer i morse. -Alla var värdelösa!
Gör bättre ifrån dig! Sluta instagramma och sluta tweeta!
Jag läser det där, när jag vill bli riktigt förbannad!
Hur är det med dig, Hank?
I vanliga fall är det fart på mig, men det är tungt just nu.
-Berätta mer. -Helst inte.
Så gör vi här. Vi delar med oss av våra mörkaste hemligheter-
-så att de blir synliga för alla.
Jag har fått veta att jag har en son från ett förhållande för 20 år sen.
-Det var tungt som fan! -Det verkar rimligt.
Du vill inte betala 20 års underhållsbidrag.
Hur kan vi använda det här i serien?
Danko kanske får ett barn med nån som visar sig vara en kusin.
-En efterbliven kusin. -En autistisk kusin.
Jag vet vad avsnittet kan heta...
Jag vet. Tänk om Danko Jones...
Du våldtog väl en kvinna?
-Sluta, Terry. -Det var med på nyheterna.
Om nån blev våldtagen så var det jag. Det var ett missförstånd.
Hon var ju jättesnygg!
Jag vill inte dela kontor med honom.
Jag kan ju ha en "kukbur". Det är som ett kyskhetsbälte för män.
Den håller penisen slak.
Danko kan ju vara fångad i en kukbur.
Trots sin vrede är han fångad...
-Tycker du våldtäkt är roligt? -Bara om en kvinna våldtar en man.
Tänker du tillåta det här, Rath?
Så här roligt har jag inte haft på tre veckor. - Fortsätt!
-Hur är det, Goldie? -Det där var inte glutenfritt!
-Det var inte inbillning. -Mamma köpte den här!
-Det är vidrigare än en mordplats! -De sa att det var glutenfritt!
Städa upp här! Desinficera hela jävla rummet.
Jag ska meditera. Vi samlas igen om ett par timmar.
Finns det nån pub i närheten där man kan träffas?
Det vore gott med en "wine cooler" eller en öl!
En "Allagash White" skulle sitta perfekt!
Men Rath gillar inte att vi lämnar kontoret.
Jag är ledig i kväll! Vad säger du?
Tack.
Varför sa du aldrig nåt?
Så här minns jag det. Vi sprang runt i stan i några månader.
Vi umgicks och hade kul. Sen slutade du bara att ringa.
Jag ringde, och du sa att du hade träffat nån-
-som du kunde tänka dig att leva med resten av livet.
Jag tog inte så illa upp, för vi var aldrig ett par.
När jag insåg att jag var på smällen verkade det meningslöst att säga nåt.
-Jag är ledsen. -Nej, jag är ledsen.
Jag väntade mig aldrig nåt av dig.
Du är som en hund som gillar att sticka ut huvudet när man åker bil.
-Vilken slags hund? -Inte en sån som gifter sig.
Är det verkligen en hundras?
-Har du aldrig gift dig? -Nej, inte tekniskt sett.
-Hur länge har du varit i stan? -I några månader.
När Levon föddes gav jag upp skådespelarplanerna.
-Jag läste till tandhygienist. -Jaså?
Tänder är så fascinerande! Öppna munnen.
-När kollade du tänderna? -Kan vi prata om dig?
Levon ville bli skådespelare och ett miljöombyte passade bra.
-Och på den vägen är det. -Ja.
-Vad gör vi nu då? -Inget.
Jag vill helst att du aldrig träffar honom igen.
-Levon är en konstig grabb. -Vad menar du?
Han vill att ni ska ta igen den tid ni har förlorat.
Jag har inte hjärta att säga hur du är.
Du vet väl inte hur jag är nu för tiden?
Jag är schyst mot dig. Det är helt okej att du försvinner igen.
Jag ber dig snällt att lämna oss i fred. Jag bjuder på drinken.
-Tror du det här funkar? -Ja, Stu tog alltid såna.
-Lider Stu också av impotens? -Nej då.
Han tog dem för skojs skull. Vi knullade i flera timmar!
Hans kuk var som flytande metall, som en T-1000.
Jag vill inte upprepa det här igen-
-men dina minnen av din ex-mans hästkuk får mig inte att må bättre.
Mes!
Det är Hank... Jag måste svara!
-Ja? -Jag vill be om en tjänst.
-Visst, vad som helst. -Jag vill slippa det här.
-Vad? -Tv-serien. Jag fixar inte det här.
-Det är ju din första dag! -Jag har det jobbigt just nu.
Bara tanken på att gå in dit igen ger mig migrän!
Gå in var? Varför är du inte där nu?
-Det är en lång historia. -Gå in igen, Hank!
Prata med Rath, han förstår säkert.
Jag förstår vad du menar, Charlie. Men tanken är-
-att jag ska slippa sånt. Du får ju 5 procent extra.
Jag gjorde ett försök, men det var inte min grej. Så är det med det.
Nej, Hank! Så fungerar det inte!
Varför gör du så här när jag precis har tagit Viagra?!
Lycka till. Jag har bestämt mig. Du får ta hand om resten.
Hank! Han tänker tortera mig! - Släpp mig, din gris!
-Hallå... -Släpp mig, för fan!
-Han är lite efterbliven. -Bara lite?
-Dra åt helvete, din låtsaspolis! -Du kan inte bara komma hit så här.
-Jag behövde få tag på dig. -Varför då?
Mamma vill inte att vi ska träffas.
Jag tror hon är rädd för att förlora mig.
Jag kanske gör dig besviken.
Du är ju min pappa, du skulle aldrig svika mig.
-Vad har hon sagt? -Inte mycket.
Hon sa att du inte verkade vara nån fadersgestalt.
Du visste ju inget. Jag ville att du skulle veta.
Jag berättade aldrig att jag letade efter dig.
Vi flyttade hit. Jag såg min chans att hitta dig.
Din mamma har ju gjort bra ifrån sig.
Jag har inget emot henne.
Men jag har blivit konstig av att uppfostras av en ensamstående mamma.
-Har hon inte haft några killar? -Några.
-Jag skrämde nog bort dem. -Ja, du dödar väl stämningen.
Jag betalade en tjej för att visa brösten och kom på hennes fötter.
Det var inget vidare... Jag behöver hjälp, Hank.
Du och Charlie skulle nog trivas ihop.
Jag vet att du inte hade önskat dig det här-
-och det var knappast kul att jag dök upp.
Jag läste om dig och du verkade vara en skön snubbe.
Jag ville lära känna dig.
Jag tänkte att din stil kanske skulle smitta av sig på mig.
-Vill du se var jag jobbar? -Skämtar du? Gärna!
-Dö, era jävla grisar! -Sluta nu.
Oj, de har bordsfotboll!
-Vad fan är det här, Hank? -Vadå?
Din agent sa att du var med om en bilolycka.
Lyssna inte på honom, han är sinnessjuk. Ursäkta att jag är sen.
Jag trodde att du hade ångrat dig.
Nej, det hade ju inte varit proffsigt. Ni får stå ut med mig.
-Jag ville bara ta med honom hit. -Är han din son?
-Är han...? -Lite konstig? Ja, men det är alla.
Vill han ha ett jobb? Jag befordrade PA:n.
Han ville ha en belöning för att han torkade upp spyorna.
-Den här serien kommer jag ihåg! -Gillar du den?
Den var helt värdelös. Vem skriver sån skit? Den var fruktansvärd!
Det var jag som skrev den!
-Förlåt... -Du har rätt.
Den sög. Vi fick inte tag på rätt folk. Så är det i livet också.
-Hank? -Kolla på den idioten.
Tack gode Gud att du lever!
-Vilken tur att det inte var värre. -Håll käften, Charlie.
Levon! Vad kul att se dig...!
Varför funkar det inte?
Inte dåligt.
Jag tror det hjälpte, Hank. Det lilla blå pillret fungerade.
-Jag håller på att bli hård. -Uppför dig nu!
Jaha, det där! Vad kul för dig och din lilla snopp!
Mitt hjärta slår väldigt snabbt. Känn här.
Du har bara erektion. Du slösar alltid bort dem.
-Jag känner mig yr. Det är hjärtat! -Nej då.
Ring efter ambulans!
-Det är hjärtinfarkt! -Herregud!
Ring efter ambulans! - Nu är det kört, Hank.
-Det är det inte alls. -Vilket stånd!
-Skaffa en ny agent. -Han är min manager.
Kan jag hjälpa dig på nåt sätt?
Oj, vad gott du doftar!
Kom han just i byxorna?
-Sluta förfölja mig! -Levon berättade var du bodde.
-Du hjälpte honom. -Han är bara produktionsassistent.
-Han får torka spyor. -Tack för att du inte lyssnade.
Det är min grej.
-Jag ber om ursäkt. -Nej, jag menar det. Tack.
Det är fint att se honom så upprymd.
Jag var för beskyddande tidigare.
Det är förståeligt. Det här är nåt nytt för oss båda.
Det är mest nytt för mig, för du har varit förälder i 20 år.
Jag är inte van vid att pappan är med.
Spelar du gitarr?
Nej, det handlar mer om att härda fingertopparna.
Spela nåt!
-Jag är för blyg. -Jag minns dig inte som blyg.
Ursäkta.
Hej! Hur var första dagen på jobbet?
Var det så illa? Vad håller du på med?
Du ska få träffa nån.
Åh, nej.
Text: Alexander Bergmann www.sdimedia.com