Detta har hänt...
-Hej. -Snälla, stanna.
Vi måste lära känna varandra. Vi kommer att träffas.
Det här var ju roligt.
Betalar han en miljon dollar för att ligga med dig?
Se det som en bonus. Tio procent i förskott.
Pengarna kan betala våra skulder.
-När ska Becca få veta om Levon? -När kommer hon hem?
Om några veckor.
Ni är väl inte ihop? Han sa att det inte var nåt med Julia.
Sen var han inne i henne.
Ska ni återförenas? Det vore häftigt.
Världens bästa kärlekshistoria.
Jag älskar dig, men jag kan inte vara med dig.
Att döda skurkar är min grej och det går jäkligt bra.
-Hur var det? -Det var inte så bra.
Skojar du, mamma? Det sög rejält.
Och jag som jobbar för dem. Jag förtjänar bättre.
-Hoppas att ditt avsnitt är bättre. -Jag kan inte lova nåt.
Skit samma. Jag går och lägger mig.
-God natt, grabben. -Älskar dig.
-Hej. -Hej.
-Vi har inte varit ensamma på länge. -Därför känns min snopp så konstig.
-Mamma. -Vad är det, gubben?
-Gör det nåt om jag...? -Va?
-Vad säger han? -Får jag sova i annexet?
Vad är annexet? Vad fan har du i famnen?
Det är min snuttefilt. Jag har haft den sen jag var liten.
-Om du känner att du måste. -Ja. Jag är orolig för vår framtid.
-Varför? -Serien läggs ner.
Vad ska vi då göra?
Vi tar det sen. Gå till annexet och sov gott.
Är det annexet?
-Ammar du också? -Om jag bara kunde.
Tack, mamma. God natt.
-God natt, pappa. -God natt.
Samling, gott folk.
-Vi har blivit nerlagda. -Utslagna direkt. Herrejävlar.
Sa jag det högt? Jag måste ringa Gersh.
Produktionen ska stoppas och ta ett uppehåll.
Ett uppehåll är väl bra? Jag behöver lite ledigt.
Du kommer att få en lång ledighet, Hashtag.
Hör på... Vi ordnade en fest, men ingen kom. Sånt händer.
Det har varit jättekul.
Nej, det har det inte. Det har varit en plåga.
Lyckligtvis en kortlivad plåga.
Dra lärdom av det här.
Ta med det till nästa jobb och uppskatta det ni har.
Oftast slutar det så här.
-Ska vi inte kämpa för skiten? -Nej, det ska vi inte, Levon.
-De kan inte lägga ner oss direkt. -Han har rätt.
Amerika har sagt sitt. De gillar inte dig.
-Nu sårar du mina känslor. -Det är lugnt.
Du får slakta nån annans dialog. Det är det fina med branschen.
Antalet chanser vi får att misslyckas.
Många.
Jag ska ta nåt att dricka på kontoret, om nån vill säga adjö.
Jag förstår. Jag beklagar, Hank.
Vad står på?
-"Santa Monica Cop" har lagts ner. -Underbart.
Där försvann den patetiska inkomstkällan.
Jag kan fixa en ny roll åt Hank.
Herregud, Charlie! Jag måste ligga med Stu.
Jag vet att det är jobbigt.
Jag gråter för att du måste ligga med Stu.
Jag kan inte försörja dig och vår son!
Vårt liv är så patetiskt att det här är den enda utvägen.
Nu är det min tur att försörja oss. Spela roll.
Jag måste bara knulla mitt ex, så att vi kan betala hyran.
Det kunde ha varit värre...tror jag.
-Jag tänker ta livet av mig! -Gör inte det, älskling.
Vår son har nog med problem. Ska han behöva dras med ett självmord också?
Det är sant. Du har rätt. Du har helt rätt.
Men jag kan inte stanna här medan du knullar Stu utan att skada mig själv.
-Jag har en idé. -Ska du låta bli?
Nej, jag tänker göra det.
Men jag tror att du också borde göra det.
-Knulla Stu? -Nej, din idiot. Knulla nån annan.
Om du måste stå ut med obehaget att jag knullar Stu-
-är det inte mer än rätt att du också får knulla nån annan.
-Menar du det? -Ja.
Jag är intresserad. Fortsätt.
Bara en gång och jag vill inte veta nåt. Jag menar det.
Behåll det för dig själv.
Jag har en sak att berätta.
-Jag är väldigt hård just nu. -Är du?
Så lustigt, för jag är väldigt våt.
-Är vi sjuka? -Det säger sig självt.
-Ska vi nuppa? -Det säger sig självt.
Vi har bara tio minuter på oss. Jag måste till logopeden med Stuart.
-Hej. Får jag ta ett glas? -Absolut.
Har du aldrig funderat på att ge upp tv och återgå till musiken?
Nej, det här är det enda som är äkta.
När man försöker bli seriös tappar det sin magi.
Helt rätt.
Vad händer nu?
Jag har ett kontrakt med studion. Jag får rädda en annan katastrof-
-eller skriva ett pilotavsnitt. Samma skit, men poolen måste värmas upp.
-Så att min son kan besudla den? -Ja.
-Den stora frågan är vad du ska göra. -Ingen aning.
Du borde inte jobba med en ny serie.
-Har jag inte det som krävs? -Jo, men du slösar bort din talang.
-Du borde skriva en egen serie. -Jag är tacksam, men...
Vad skulle jag skriva om? Jag vet inget om poliser och advokater.
Nej, skit i det. Skriv om dig själv.
Skriv om dina knäppa polare. Skriv om dina barn, som du vet om.
-Skriv om Karen. -Och Julia.
Lämna bara lite utrymme för att nån kliver in och stjäl henne.
Bara lite.
-Tänk på saken. -Det ska jag.
-Hej, snygging. -Hej, matros.
-Charlie. -Lisa.
-Vad är det? Du verkar nervös. -Det är jag. Mer än jag trodde.
Vad är du nervös för? Du pratar bara med en tjej.
-Du har rätt. -Ja.
-Får jag bjuda på en drink? -Javisst.
-Det som damen vill ha, Krull. -Damen vill ha en jägershot.
Jag tar samma, tror jag.
-Är du gift? -Den här gamla saken.
Vi har en överenskommelse.
-Det är lugnt. Jag har pojkvän. -Bra.
-Vad hade du tänkt dig? -En förbindelse, kanske.
Jaha, en förbindelse.
Jag vet ett motell i närheten.
-Vad skulle du göra? -Göra?
-Med mig på motellet? -Först skulle jag kyssa dig.
Inga kyssar. Inte vid en förbindelse.
Inga kyssar. Okej, då skulle jag...
Jag skulle smeka dina bröst eftersom...
Sen skulle jag känna på din rumpa.
Och därefter skulle min penis inställa sig. Ta-da!
Jag skulle stoppa den i din mun.
Kanske daska dig i pannan med den. Bara på skoj.
-Du är en riktig snuskpelle, Charlie. -Du anar inte.
Och vad mer? Jag gillar det här.
Jag skulle slita av dig trosorna och stoppa dem i din mun.
Vira telefonsladden runt din hals. Inte för hårt.
-Jag skulle vilja... -Jag gillar hårda tag.
-Du är nog min sexuella själsfrände. -Så gulligt.
Sen skulle jag ta dig bakifrån. Nej, förresten.
Inte bakifrån. Då blir jag för ivrig.
-Då är det över på två sekunder. -Det vill vi inte.
Låt mig demonstrera nåt som jag kallar "la Runkle".
Stå upp. Kolla här.
Om jag rör mig i cirklar kan jag hålla på mycket längre.
Den lilla förändringen gör att jag håller ut längre.
-Vad fan är det här? -Ursäkta?
-Vem är clownen? -Charlie. Det här är min pojkvän Mac.
Charlie berättade precis vad han vill göra med mig på ett billigt motell.
Vet du vad jag gör med dig på ett motell eller en bar?
Kom, tjejen. Nu klär vi av oss.
-Läget, Harpo? -Du har en grym kropp, farsan.
Synd att inte äpplet har fallit närmare trädet.
-Hur får jag såna magmuskler? -Börja med att sluta äta pizza.
Det här är bra. Jag älskar pizza och film.
Precis vad jag behöver. Skit i arbetslösheten.
Rath låter dig vara kvar så länge han kan.
-Och sen? -Sen skaffar du ett nytt jobb.
Har jag samma tur igen?
Det krävs kanske mer än tur. Du får kanske söka jobb.
-Det har aldrig funkat för mig. -Jag ska klä på mig.
Skynda på, pizzan kallnar.
Fan! Jävla skit.
Mamma? Du måste hjälpa mig.
-Oj! Hej. -Hej.
-Det är du som är Becca. -Ja.
-Och du är...? -Levon.
-Hej! -Trevligt att träffas, Levon.
-Du uttalade mitt namn rätt. -Är det ovanligt?
-Vet du vem jag är? -Nej.
-Gör du inte? Jäklar. -Jag letar efter min pappa.
Han klär på sig.
-Var är Charlie och Marcy? -Jag vet inte. De är konstiga.
-Du är snyggare än på bilderna. -Tack.
Förlåt, det var dumt. Din mamma är snygg, så det är förståeligt.
-Känner du mamma? -Hon är cool.
-Var är hon? -Hon parkerar. Hur känner du pappa?
Då drar vi igång pizza- och filmkvällen.
-Hej. -Hej.
-Jag har träffat din lustiga vän. -Ja.
-Angående honom... -Berätta nu! Spänningen är olidlig.
Berätta vad?
-Jag har en sak att säga. -Jag med.
-Du kan börja. -Nej, du. Jag vill krama henne!
-Varför det? -Du klarar inte av det.
Du skäms för mig. Jag visste det.
Jag ville inte berätta på telefon.
Jag köpte tre flaskor. Ni gillar ju att dricka.
Herregud! Är det Becca? Jösses!
Så roligt att få träffa dig.
-Vem är du? -Levons mamma. Kul med en bror, va?
Bror?
-Du är tillbaka! -Hej, Irma.
-Är han hemma? -Javisst.
-Marcy? -Hej, Stu.
-Hur är det? -Toppen.
Kan vi prata? I enrum?
Du hörde vad hon sa, Irma. Försvinn!
-Vad kan jag göra för dig? -Jag antar att erbjudandet står kvar.
-Retas inte, kvinna. Ställer du upp? -Ja, jag ställer upp.
Okej. Nu gör vi det.
-Ja. -Följ med.
Okej.
-Skriv bara på här. -Okej.
-Och dina initialer här... -Okej.
Och där. Sen är det klart.
-Den tar jag. Tack. -Ska vi sätta igång? Nu kör vi.
-Menar du nu? -Ja.
Ju förr desto bättre. Nu får vi skiten överstökad. Ta inte illa upp.
-Ja, vi gör det. Nu direkt. -Ja.
Okej. Kom.
-Okej. -Ja.
-Jag har saknat dig. -Okej.
Kanske inte nu, Stu.
Det blir för mycket. Kan vi göra det imorgon?
Absolut. Då hinner jag förbereda mig.
Jag behöver snygga till mig och göra en vaxning. Vill du...?
Vaxa dig innan jag knullar med dig mot betalning? Nej, Stu.
Jag förstår.
-Imorgon. -Okej.
-Imorgon tränger jag in i dig. -Ja, det gör du.
-Jag längtar redan. -Ja, det blir bra.
-Det blir bra. -Då så.
Imorgon.
Imorgon, min kära. Ikväll...
...övar vi.
Ja! Vem är bossen?
-Så du gjorde... -Julia.
-Julia blev med barn innan mamma. -Det hoppas jag.
-Lägg av, Karen. -Jag tänkte inte på det.
Låg han med båda samtidigt?
Allt är möjligt. Det är ju Hank vi pratar om.
Jag sitter här. Jag gjorde Julia med barn innan jag träffade din mamma.
-Som du sen snabbt gjorde med barn. -Vilken hingst!
Jag försökte bara lätta upp stämningen.
Det är ett uruselt sätt att få veta det. Jag är ledsen.
Med tanke på mitt livs historia känns det väldigt passande.
-Hur går vi vidare, Becca? -Vad menar du?
Vadå? Jag har en syster. Skithäftigt.
-Du har en bror. Skithäftigt. -Jag vet inte än.
Du är sarkastisk, precis som pappa. Jag vill festa med dig!
Kan du sluta kalla honom det?
-Han är ju min pappa. -Han är min pappa.
Han är vår pappa. Acceptera det!
Lägg av. Hon smälter informationen.
-Du står på hennes sida. -Jag väljer inte sida.
Du älskar henne mer. Hon är ditt riktiga barn.
Det är din riktiga familj. Vi var bara ett engångsligg.
-Jag är en idiot och mamma en hora. -Uppför dig!
Han är bara känslig.
-Får jag gå och hänga mig? -Nej.
Du får inte tycka synd om dig själv.
-Inte ens lite? -Det här är ditt liv.
Det är ditt liv, Hank Moody. Acceptera det!
-Hur var resan, gumman? -Den var underbar.
Hur...
-Fel tillfälle att vara en tölp. -Hit med kardan, syrran.
Du är lite stel.
Jag är ingen tölp. Jag kommer bara inte ihåg vad han heter.
Roscoe! Just det. Har han skött sig?
-Akta dig, Hank. -Vadå?
-Becca har en sak att berätta. -Hon sa det.
Inte nu, mamma.
-Du har rätt. Förlåt. -Jo, jag har erkänt. Din tur.
-Jag ska gifta mig. -Nej, det ska du inte.
-Jo, det ska jag. -Nej!
Du kan inte göra nåt åt saken.
Du har fullt upp med dina två familjer.
-Det här är larvigt. -Mer än detta?
Jag älskar bröllop. Jag är brudens bror.
Du bjuder väl mig? Jag kommer.
-Vi ska nog gå nu. -Pizzan och filmen, då?
Strunt samma. Jag vill åka hem. Var det nu är?
-Förlåt mig. -För vad?
Var ska jag börja?
Jag är inte arg över Levon. Det är skönt att inte vara enda barnet.
Jag ser fram emot att lära känna honom, typ.
-Han verkar underhållande. -Han är en bra grabb.
Det är moget av dig att se det, men du har ju alltid varit den kloka.
-Utan tvivel. -Ja.
-Vad handlar giftermålet om? -Precis det. Jag ska gifta mig.
-Du är säkert jättekär i killen... -Snälla, var inte nedlåtande mot mig.
Då ska inte jag vara nedlåtande vad gäller ditt senaste misslyckande.
-Överens? -Oavsett, så är det en dum idé.
-Varför? -Du är så ung.
Jag är ung och du är gammal. Äldre.
Tack. Vad är din poäng?
Har du blivit lycklig av att aldrig gifta dig?
-Har du inte dömts till ensamhet? -Det handlar inte om att gifta sig.
-Vad handlar det om, då? -Jag vet inte.
Jag har inget svar. Men hur stor är chansen att den här clownen...
...den här unge mannen är den rätte?
Ska du säga. Träffade inte du rätt första gången? Du skryter om det.
Varför kan det inte hända mig?
-Varför så bråttom? -Han friade och jag svarade.
Det känns rätt. Jag litar på magkänslan. Det borde du förstå.
Jag kan inte tillåta det.
Du är allt bra fräck efter allt som jag har fått stå ut med.
Jag kommer hem för att berätta mitt livs största nyhet-
-och möts direkt av ditt förbannade förflutna.
Jag är ledsen.
Vet du...
Jag vet inte vad mer jag ska säga.
Inte jag heller.
Vi gifter oss i New York. Kom om du vill.
Du bestämmer, men det kommer att bli av.
Och du ska inte få förstöra det för mig.
Text: Lena Eddebrant www.sdimedia.com