УСПОКОЙ ТОПКАТА
Спускаш вертикално, изтегляш хоризонтално
Какъв дълъг полет! - Да, много дълъг.
Изтощителен.
Лари, респект! Продължавай да се бориш за нас.
Добре. Какво ще кажете за това?
Моите хора те обичат, Лари.
Лари Дейвид!
Божичко, това е Лари Дейвид! Прощавай, аз съм Сиена Милър.
Каква неочаквана среща! Тъкмо те гледах в новините.
Шантава история, а? - Да.
Благодаря ти от името на всички, които имат сърце.
Лари, браво!
Не мога да повярвам, че те срещнах.
Това е башерт. - Башерт...
Откъде знаеш тази дума? - Забележително, а?
Да. - Чао, Лари. Обаждай се.
Тя каза "обаждай се".
Флиртуваше с мен, нали?
Да, видях.
Това е уникален шанс,
но заради Ирма не мога да направя нищо.
Каква пропиляна възможност!
Сиена Милър, за бога!
Как е геврекът? - Страхотен.
Аз няма да го ям.
Дали да не го дам на този човек?
Ако така ти идва отвътре.
Ей, искаш ли геврек?
Да.
Не, не, спри!
Благодарско.
"Метил". - Да му се не види!
Какво правиш? Може ли такова нещо?!
От три опита. Аз съм гений! - "Метил"? Какво ти става?!
Невъзпитано е! Все едно да ми кихнеш в лицето.
Развали ни деня. - Отивам на сбирка на АА.
Ама че тъпо. - Нямаше да познаеш думата.
Щях да позная. - Дори за "вулва" ти помогнах.
Знам какво е "вулва". Страхотна кола.
Не е кола. - Една от най-безопасните коли.
Никога нямаше да познаеш "метил".
Не го прави повече. - Нямаше да я познаеш.
Щях да я позная. - Хайде, преживей го.
Как гадно ни прецака! - Много проклета жена.
Мамка му! Не така!
Видях ти топките, висят извън шортите.
На какво прилича това?! Обърни се.
Майчице! Какви са тези шорти?
Какво те притеснява в топките ми? - Всичко.
Топките са грозни, все едно имаш човека слон отдолу.
Мисля, че мозъкът и топките са свързани.
Ако погледнеш топките си с лупа,
се вижда същият релеф като на мозъка.
Оттам идва изразът "мислиш с оная си работа".
Понякога изтърсваш някоя тъпотия, в която всъщност има логика.
Естествено. - Аз изчезвам.
Къде отиваш? - Познаваш ли съседа Дуейн Тъбман?
Да. - Баща му е починал.
Предай му моите съболезнования.
Струва ми се редно да отида да почета паметта му.
Хубаво е да си в добри отношения със съседите.
Ей, пак ги видях!
Този път го направи нарочно.
Съболезнования.
Лари, благодаря ти, че дойде.
Нали сме съседи.
Нормално е да се подкрепяме.
Между другото, много ме трогна постъпката ти в Атланта.
Това е голям комплимент от устата на един Тъбман.
Добре.
Както и да е, много съжалявам за баща ти.
Благодаря. Тъстът ми, но благодаря.
Наистина ли? Мислех, че е баща ти.
Не, бащата на Лорейн.
Тъстът ти, значи? - Да.
В такъв случай е една идея по-леко.
Но това е загуба в семейството ни.
Разбира се, че е загуба, но не е твоят баща.
Човешко същество е. - То се знае.
Само посочвам разликата между баща и тъст.
Много тъжно. - Ужасна загуба за жена ти, но...
Баща ти жив ли е? - Да.
Ами чудесно. - Да, това е дар.
Все едно да имаш куче и то да умре.
Куче ли каза? - Да, да речем, че кучето ти умре.
Ужасно е.
Но ако умре кучето на твой приятел, не е същото.
А жена ти тук ли е?
Може ли да говоря с нея? - Да я оставим да си почива.
Предай й, че съжалявам за баща й.
Нима? Защото не ми се струва така.
Между нас казано,
моите съболезнования не са толкова искрени, колкото на другите.
Усещам го.
С "обичам те" е пак така.
Съболезнованията са в същата категория.
Дори са взаимозаменяеми. Никой не го мисли.
Никой не го мисли?!
Ами да. Както и да е, сигурен ли си, че Лорейн не е тук?
Напълно. - Имате ли достатъчно храна?
Да ви купя гевреци със сьомга?
Няма нужда. - Обичаш ли гевреци?
Дошли са много хора, така че...
Схванах намека. Разбира се.
Всъщност исках да говоря с теб за нещо.
За лимоновото дърво.
Лимоновото дърво? - До оградата.
Дало ни е много лимони през годините.
Надвисналото над моя двор? - Да.
Корените увреждат тръбите.
Трябва да направим нещо.
Не се тревожи, аз ще проуча,
а после ще си разделим цената на услугата
и ще продължим да хапваме лимони.
Да си разделим цената?!
Дуейн, все пак дървото си е твое, от твоята страна е.
Наше е. - Не е наше.
Значи е наше, когато искаш лимони,
но е мое, когато трябва да се полагат грижи.
Не искам лимони. Не са ми притрябвали.
Мога до края на живота си да не пипна лимон.
Изобщо? - Понякога слагам на риба...
А с какво ще замениш лимоните?
С грейпфрут. - Ще слагаш грейпфрут на риба?
Та аз слагам. - Кога?
Добре де, не съм го правил, но съм си го мислил.
Наистина ли? - Да.
Въпросът е, че лимоните са заменяем цитрус.
Огледай се, преживяхме загуба.
Загубил си тъста си.
Ще съм ти благодарен да бъдеш така добър
да плащаш половината поддръжка.
Благодаря ти, че дойде.
Ако знаех, че е тъстът му,
изобщо нямаше да отида.
А и това с лимона... Между другото, Дуейн е потомък на Хариет Тъбман.
Да, предците му биха се срамували от него.
Какво да правя, като падат лимони?
Да ги мятам през оградата? - Той е Тъбман само по име.
Може би дори не е Тъбман.
Шокиран съм от поведението му.
Жестокият парадокс е, че той те принуждава.
Боже мой! - Безумие.
Привет!
Извинете, че закъсняхме. - Здравейте.
Сузи, имаме нещо за теб.
Понеже те нямаше на рождения ти ден...
Сега ли да го отворя? - Готова ли си?
Чакай, има и други подаръци.
Този е с предимство, след малко ще разберете защо.
Страх ме е. Какво е? - Честит рожден ден!
Божичко!
Не е ли най-сладкото същество на света?
Прекрасен е! - Виж как те хареса.
Страхотно е.
Това е най-хубавият подарък, който съм получавала. Обичам ви.
Вие сте най-готините приятели.
И ние имаме подарък. - Много ви благодаря.
Какво е? - Виж.
"Терагън". - Какво е това?
Лари ти го купи. - Благодаря ти, Лар.
Използвала ли си такова нещо? - Не.
Полезни са за здравето. - Нямам търпение.
И е страхотен подарък. - Ще му донеса вода,
сигурно е ожадняло в този кашон. - И аз бих искал "Терагън".
Харесва ли ви храната?
Фантастична е.
Нали не си станал веган? - Не, пилето ми харесва.
Изглеждаш чудесно. - Много си мила.
Карам велоергометър, ходя пеш
и правя много секс с жената на съседа.
Съседите ми Лидия и Рон Харингтън искат бебе.
Но Рон има проблем и тя не може да забременее.
Патроните му са халосни.
И ми казаха: "Фреди, бихме искали да направиш бебе на Лидия".
Хайде стига бе! - Чакай малко...
Мислят, че бебето ще е по-здраво, ако сексът се прави с близък човек.
Не мога да повярвам. - Това не е всичко.
Съгласих се, а те изтърсиха: "Довечера можеш ли?
Тя е в овулация". Изрично подчертаха,
че искат да има някакви правила и граници,
да е донякъде клинично. Но познайте какво стана.
Като се разгорещим, всякакви правила отпадат.
Тя идва и се започва.
Правим го вкъщи, на фона на фънк.
Хапем си дупетата, ушите... - Щура работа.
Страхотен секс правим.
Тя обича ли мъжа си? - Сто процента.
А свършва ли? - Не знам.
Как така не знаеш? - Не питам.
Има ли мускусна миризма? Тя способства зачеването.
Аз излъчвам силна мускусна миризма, нали, Лари?
Кученцето! Къде е моето момченце?
Вдигам наздравица с моя безалкохолен коктейл.
Понеже съм трезвеничка. - Наздраве за това!
Искаш ли глътка? - Много смешно.
О, божичко!
Измислих как ще го кръстим. - Как?
Франки, на Синатра. - Сладко е.
Ама то момченце ли е? - Да.
За мъжко куче изглежда малко женствено.
Я стига!
Определи му местоимението. - Лари!
И така, Трой, работим по три стъпки.
Първо - завъртането при замаха назад. Обратно към целта. Чудесно!
Това беше първото.
Второто - същото въртене, замах,
догоре и спираш. Добре.
Ето и майсторското движение.
Оттук спускаме вертикално...
... и изтегляме хоризонтално. Усещаш ли го с коремните мускули?
Хайде още веднъж. Догоре...
Усети завъртането. Спускаш вертикално...
И изтегляш хоризонтално.
Мога ли да ви помогна с нещо?
Не, благодаря.
Имам частен урок с Трой.
Да, продължавайте.
Ако искате урок, обадете се в голф центъра.
С удоволствие ще ви запишат час.
Не, аз само си седя.
Не изглеждаше така. Видях, че повтаряте движенията.
Имам право да седя на пейката.
Тя не е за това. - А за какво е?
Не е за заседяване, а за естетика.
За естетика?! Не, пейките са за седене.
Ще си продължим урока. - Моля.
Дай пак. Завъртането...
Поддържай ъгъла. Спускаш вертикално и изтегляш хоризонтално.
Точно така. Хайде пробвай цялото движение.
Днес пак познах на "Уърдъл". Факир съм, човече.
От три опита, за трети пореден ден.
Брей, наистина ти върви.
И още как.
Да видим дали на мен ще продължи да ми върви.
Днес си много добър. Как го постигаш?
Сутринта седях на една пейка и подслушвах урок по голф.
Изкарал съм хиляди часове уроци,
а този тип ме просветли за две минути.
Какви съвети даде? - Спускаш вертикално
и изтегляш хоризонтално. - Изтегляш хоризонтално?
Първото съм го правил, но второто - не.
А сега го прилагам. - Може би и аз трябва.
Ще ми покажеш ли как? - Ще ти покажа.
Супер. - Може ли да ти призная нещо?
Никога не съм бил по-щастлив.
Направо не мога да те позная.
Как така ми се случва нещо хубаво?!
Никой не би повярвал, че си щастлив. - Как е възможно?!
Ще те зарадвам още повече - включих те в завещанието си.
Не, недей така. - Вече е направено.
Не ми трябват пари. Дай ги на някого в нужда.
Искам да знаеш колко държа на теб.
Ще ги дам за благотворителност.
Ти си ми най-добрият приятел.
Не, правя Шърманско заявление.
Писна ми от исторически препратки.
Ако ми завещаеш нещо, няма да го приема.
Завещавам ти. - Няма да го приема.
Ще трябва. - Не ми давай пари.
Не ме обиждай. - Няма да задържа и цент.
Засягаш ме. - Благодаря, но не ги искам.
Така или иначе, ще ги оставя на теб. - Ех, боже! Майната ти!
Какво правиш?
Как какво? Чакам.
Какво чакаш?
Трой и Джими са отпред.
Няма да удариш дотам. - Мислиш, че не мога ли?
Никога не си изпращал топката толкова далече.
Нима?
Абсурд е да я изпратиш чак там.
Млъкнете.
Ти млъкни.
Майка му стара! - Удари го!
Ударих го! - Трой, добре ли си?
Боже мили! - Как успя?
Вие луди ли сте?!
Казах ви, че не бива... - Лари!
Трой, добре ли си? Полека...
Боже мой! Много съжалявам.
Може ли такова нещо?! - Не знам какво стана, съжалявам.
Защо не извика?
Той нямаше да чуе.
Какъв смисъл? Но пък махах с ръце.
Преводачът те чува.
Но той беше чак в колата.
Можеше да отидем към дърветата.
Топката летеше. - Да беше викнал, като удари.
И Супермен не би стигнал навреме.
Защо не изчака да се махнем?
Приятелите ми ме подстрекаваха.
Казаха, че не мога да го ударя.
Вертикално спускане и хоризонтално изтегляне ли направи?
Да, това направих.
И вижте колко далече ударих. Чак не можах да повярвам.
Ще те наблюдавам. - Наистина ли?
Няма нищо интересно около мен, никъде не ходя,
седя си вкъщи и решавам кръстословици,
понякога вечерям навън. Мразя си живота.
Не ти трябва да гледаш това.
Ти си абсолютен задник.
Дълбоко съжалявам за станалото.
Иска ми се да се реванширам.
Нека ти поръчам вечеря с доставка от Постмейтс.
Искаш ли? В Постмейтс има някои добри ресторанти.
Ще ти го доставят у вас. Ти предаде ли му какво казах?
Всичко. - И предложението за Постмейтс ли?
Но ти направи само така.
Това е знакът. - Много набързо.
Добър съм. - Не си му казал.
Не ме будалкай. Защо не му каза за Постмейтс?
Това е много хубав жест.
Дълбоко съжаляваш, а му предлагаш Постмейтс!
Той не му е предал.
Предаде му. - Къде ми е топката?
Не знам.
Не знаеш, а? - Не.
Удари го точно тук.
Наври си я отзад! - Къде е топката?
Ти ли я взе? - Върни се и удари друга топка.
Наказание двоен удар!
Ще я оставя тук, където беше тялото.
Така е по правилата. Не приемам наказанието.
Ударих топката тук.
Беше един от най-добрите удари в живота ми. Ще играя оттук.
Изхвърлили са ми топката. Трябва да пусна друга.
А, никакви такива. - Не може.
Изхвърлиха ми топката. - Ти удари човек.
Нищо му няма. Пускам друга топка.
Няма да стане.
Няма да се връщам в началото!
Какво беше това? - Майчице!
Май е койот. - Койотите са убийци.
Сякаш яде куче.
Джеф, твоята къща не е ли там?
Точно там е.
Боже господи! Може да е кученцето ми.
Лари, трябва да се прибирам.
Моля? - Може да е моето куче.
Съседът ти няма ли куче? - Има няколко кучета наоколо.
Може да е някое от тях.
Звучеше като малко кученце.
Ако го е изял, вече е късно да му помогнеш.
И да е мъртво, какво? Бдение ли ще правиш?
Не можеш да го възкресиш.
Говорим за кученце.
Знам, но сме дошли да играем голф.
Ще го видиш после. - Той е прав.
Нищо няма да спечелиш от прибирането. Дай да играем.
Знаеш ли какво? Прав си.
Или кученцето ми е мъртво, или не е било то.
Нищо не можеш да направиш.
Добре, ще играя.
Пускам втора топка. - Не може.
Пускам! - Няма да пускаш!
Майната ти! Пускам я! - Ти си мошеник!
Не, ти си мошеник. - Ти си мошеник!
Какво ще кажеш за дългия удар на 15?
Франки! - Еха!
Какво? - Той е жив!
Естествено. Защо да не е жив?
Точно по средата на страхотна игра чухме вой на койот и после скимтене.
Чухме койот. - Голям екшън.
Решихме, че е изял кучето. - Че е изял Франки?
Да. - И какво направихте?
Какво, просто продължихте да играете ли?
Да. - Не дойдохте да видите какво става?
Предположихме, че то е...
Мъртво. А ако е мъртво, сме безсилни.
Това прекрасно малко сладурче е мъртво,
а вие продължавате да играете?! Що за безсърдечни боклуци сте?!
Мислехме, че кученцето е мъртво,
но голфът все още съществуваше.
Нищо не можехме да направим.
Ами аз? Не се ли запитахте как се чувствам аз,
като койотът ми е изял бебчето?
Признавам, че не се сетихме за теб.
Наистина ли? Ти си абсолютен егоист.
А ти, Лари, нямаш сърце,
нямаш душа. Ами ако бях обезобразена от койот?
Какво щеше да направиш?
Определено щях да се замисля повече.
Но в крайна сметка... щях да продължа играта.
Я се разкарай. Отвращаваш ме.
Какво правиш, като някой е умрял? Вече е умрял.
Повече не докосвай това куче, не мисли за него и не го поглеждай.
За мен не е никаква загуба.
Все ми е едно. Изобщо не е наказание.
Изчезвай! - Добре, тръгвам си.
Но искам да ти кажа, че са много малко хората,
заради чиято смърт бих напуснал голф игрището. И заради теб не бих.
Наистина ли? - Зависи как играя.
Идвам.
Здрасти, Лари. - Здравей, Дуейн.
Получих оценката за работата по дървото.
Бих искал да я обсъдим.
Добре, влез. - Благодаря.
Как си?
Бавно преодоляваме загубата.
Смели ли сте се на нещо оттогава насам?
През последните 48 часа не е имало много смях вкъщи.
Просто ми е любопитно. Ако някой каже шега,
ще можеш ли да се засмееш?
Зависи от шегата, Лари.
Значи ако е добра, ще се засмееш.
Ще бъде временно облекчение в този болезнен момент.
Ясно. Добре, само питам.
Та, относно фактурата от фирмата за дървета...
Наложи се да премахнат и дънера.
Може да си разделим сумата наполовина.
Ама чакай сега, Дуейн...
Наложи се да премахнат дънера. - 2700?!
Да. - За два лимона месечно?!
Толкова струва премахването на дърво.
Дуейн, трябва да ти кажа нещо.
Това поведение не подобава на един Тъбман.
Не знам какво имаш предвид.
Не мисля, че пралеля ти Хариет би го одобрила.
А що за човек е била?
Извеждала е роби от Юга към Севера, без да им взема пари.
Наистина? - Знаеш ли какво би направила?
Би ми донесла голяма кошница с лимони и би казала:
"Лари, миличък, вземи си колкото искаш.
Падат в двора, не ми трябват."
Определено ме образова за собствените ми предци.
Леон, познаваш ли съседа ни Дуейн?
Здрасти, Д. - Как си, братко?
На него веднага му каза "братко", а?
На всеки чернокож ли казваш "братко"?
Да, и му кимам.
И ти ли? - От уважение.
Кимането е нашето "алоха". - Аз не правя еврейско кимане.
Та вие си имате песен - "Hey, Jew".
"Hey, Jude", с "д" накрая.
Дуейн, хайде да си поговорим като зрели хора.
Иска ми се да постъпя правилно, но не мога да платя тази сума.
Има такси, които не мога да приема.
Прекалено е. Не е правилно, не е справедливо, дървото не е мое.
Мисля си, че съм справедлив човек. Справедлив ли съм?
Справедлив е. - Постъпвам както е редно.
Прям човек е. - Така ми харесва.
Добре, оставете. Няма нужда да ме изпращате.
Значи не трябва да плащам? - Не.
Какво беше това? Супер!
Братото направо избяга.
Боже! Не!
Ето ги! Той ги е видял!
Затова е избягал - видял е юнаците ти.
Тези съсухрени гротески ми спестиха 1350 долара.
Той се шашна и духна! Не е нужно да плащам!
Всички черни топки са такива.
Благодаря ти. Благодаря и на вас.
Топките ми ти отговарят "пак заповядай".
Той седи на подлакътника и топките му висят отвън.
Онзи толкова се сконфузи,
че си плю на петите.
Топките ми спасиха положението.
Помните ли Лидия - съседката, на която помагам?
В овулация е, но аз трябва да ходя до Шаста.
Няма да съм в града заради проблем с матрак.
Тя помоли да потърся заместник.
Някой от вас иска ли да се притече на помощ
и да посрещне нуждите й?
Сериозно ли? - Шегуваш се!
Ние на резервната скамейка ли сме? - Искате ли да я видите?
Хубава е. - Я да видя. Да, бих я ковнал.
Красавица! Аз съм навит. - Ти сигурно имаш три сперматозоида.
Може да правиш секс с нея петнайсет години
и да не забременее. - Имам повече сперматозоиди от теб.
Само в мечтите си. - Мога да те удавя в сперма.
Но не можеш да направиш бебе с дърти сперматозоиди
с вид на сухо мляко.
Отказвам се, Леон. - Аз ще я бодна.
Леон е навит. Чакай да й запиша видео да й го изпратя.
Простичко и стегнато. Готов ли си? Давай.
Аз съм Леон Блек. Знаеш как стоят нещата.
Чакам с нетърпение да те оправя.
Ако пък забременееш, това ще е бонус. Как ти звучи?
Да, така ще стане.
Да видим какво ще отговори тя.
Докарай три-четири матрака пред къщата.
Като изтъркам единия, да взема друг.
Трябва ти писта, за да приземиш самолета, разбирам.
Тя ми отговори. Много бързо.
Казва "да" на г-н Леон Блек.
Жестоко! - Честито!
Ей, комедиантът!
Като си ударил Трой с топката, не си му викнал да се пази.
Помахах. - Какво означава махането?
"Здравей" и "довиждане". Не значи "ще те ударя с топка".
Но той е глух. Какво да направя?
И защо си откраднал урок от Джими? - Не съм!
Защото си пълна скръб в голфа, нищо не може да ти помогне.
Кусай! - Какво означава това?
Воня.
Още една грешка, и изхвърчаш.
Да ви е сладко.
Какво?
Тъпаци!
Какво е това? - Кое?
Забранили са сядането на пейката.
Заради теб ли? - Да.
"Забранено сядането по време на урок"! Блокиран съм!
Наистина си блокиран.
Много съм зле. - Ти поне мина с лек удар.
Писна ми от тази игра. Загуба на време!
Впрочем, ще говоря с адвокат за завещанието си,
така че си подсигурен.
Знаеш ли... Започвам да разбирам какво става.
Какво?
Вписваш ме в завещанието си, понеже искаш и аз да те впиша в моето.
Ти в ред си? - Така ли е?
Толкова ли съм повърхностен и манипулативен?
Да. - Пълни глупости.
Падаш ниско. - Не ти ли е хрумвало?
Сега, като го спомена, ми звучи логично.
Ще ти дам същата сума, става ли? - Предлагам да са проценти.
Защо мислиш, че ще умра преди теб?
Поочукан си, аз съм в по-добра форма.
Ще те надживея с 20 години.
Аз ще живея с инструктора си.
Като се прибера, ще наема диетолог,
акупунктурист и масажист
и няма да ям повече понички, защото искам да те надживея.
Знаеш ли какво? "Захар".
Скапаняк! Издаде думата от "Уърдъл" ли? Много подло!
Така ти се пада! - Отвращаваш ме.
Ще ставам в 5 ч. и ще издавам думата от "Уърдъл".
Няма да решиш нито един!
Аз пък ще ставам в 4 ч. да те прецаквам.
Имам човек в Ню Йорк. - Аз имам човек в Лондон.
Аз пък - в Израел. Какво ще кажеш за това?
Моят приятел живее на екватора.
Къде мислиш, че бъркаш?
Сякаш използвам мускули, а не техника.
Тръгвам с хълбоците, както винаги. - Не, не.
Това е най-лошият съвет.
Трябва да отпуснеш главата, после хълбоците,
всичко останало е след това.
Отпускаш се и изпълняваме цялото движение.
И после главата... Какво гледаш?
Просто не е истина! Лари, виждам те.
Какво? - Пак крадеш урок.
Не, използвам тоалетната.
Майстор на измамите и хитруванията.
Бях тук преди вас, така че не знам за какво говориш.
Да, понеже слухтиш и дебнеш. Вече ми дължиш два урока.
Това дори не е урок. Казваш му да си вдигне главата.
Всички съветват обратното. - Трябва да отпуснеш главата.
Кой не гледа топката, кретен такъв?
Ще кажа на г-н Такахаши.
Кажи му, не ми дреме. - Хайде да вървим.
"Не гледай топката"! Я стига глупости! Тъпоумник!
Голямо сладурче, нали? - Да. Галя го по кожухчето.
По поръчка е правено. Отворено е.
Ака ли? - Има прекрасни акита,
красиво оформени.
Здрасти, Лари.
Дойдох да използвам терагъна. На голфа си контузих слабините.
Кое? - Подаръкът за рождения ти ден.
Тук отдолу е, където го остави.
Това куче е гений, сериозно ви казвам.
Има високо IQ. - Истински Айнщайн.
Леля Шерил и чичо Тед.
Умно кученце е. - Да. Очарователно, нали?
О, боже, това чудо е невероятно. Какво облекчение!
Не трябва ли да правиш това насаме?
С панталон съм, какви ги приказваш?!
Какво има, Франки? Плаши го.
Я млък! - Не говори така на кучето ми.
Вече усещам подобрение.
Браво. - Искаш ли да пробваш?
Не, махни го от мен. - Вие искате ли?
Ти го отърка в топките си. Не, благодаря.
За старец като теб е полезно, трябва да го използваш.
Чухме историята за голф игрището, койота и Франки.
Не е моето куче, а исках да си завърша играта на голф.
Адски егоистично!
Какво можех да направя, дишане уста в уста ли?
Можеше да спреш играта и да провериш живо ли е кучето.
Така би направило човешко същество.
Какво трябва да направя, да отида на погребението му ли?
Надявал си се Франки да е умрял, защото си завиждал.
Що за безумие?!
Какво ме интересува тъпото куче?
Завиждаш, понеже подарихме на Сузи нещо, на което се радва,
а ти й подари тъпия чук за кълки.
Наистина. - Спри го, докато говорим де.
И иди в банята да го правиш.
Все държиш да си център на внимание.
Не разбирам.
Ами това в Атланта? Как можа?
Знаеш ли какво мисля?
Че завиждаш, че са ме арестували в Атланта
и получавам толкова внимание.
Прав си, завиждам ти.
Ами да. - И знаеш ли защо?
Мен трябваше да арестуват,
защото го използвам като платформа за доброто на планетата.
Използвай го за доброто на рекламния си агент.
Той е истински и го е грижа за хората.
И аз съм истински и ме е грижа за мен.
И за никой друг.
Истинско е да те е грижа за себе си.
Мили боже! - Не е за вярване, а?
И още нещо ще ти кажа, г-н Дансън. - Какво?
"Захар"!
Какво значи това? - Познах с два опита.
Издаде днешната дума от "Уърдъл"?!
Не бях стигнала до него, лайно такова!
Сега вече прекали.
Вземи си смотания подарък и се махай от къщата ми.
Няма да го ползвам този боклук.
Познах от два опита, Лари.
Ще си взема фантастичния подарък, който ме оправи за една минута.
И не си познал думата от два опита.
Лъжеш. От два опита, друг път! - Тед е умен.
Чакай да кажа "чао" на тъпото куче.
Не го пипай! - Няма да го пипаш!
Никога нищо не си познавал от два опита.
Не е имал контузия в слабините.
Няма зарядно. - Изчезвай!
Нека ви кажа нещо на всички.
Някой ден и вие ще имате контузия,
но не ми искайте терагъна, няма да ви го дам.
Върви си и повече не се връщай.
Искаш ли това?
Не, не, не ставай.
Пази се.
На ти! - Съжалявам.
Стига си сменял канали. Какво ще гледаме?
Хайде да се спрем на нещо.
Сиена Милър. - Коя?
Сиена Милър.
Искам да гледам документалния филм
за застрашената сандиеговска приказна скарида.
Само пет минути.
Две минути. Три.
Изкривеният ми пръст се влошава.
Това малко помага, но не искам да си правя операция.
Трябва да нося ботуш.
И е време пак да си изрежа мазолите.
Подиатърът ми е идиот.
Може ли да го натиснеш надолу?
Само пази коричката. Адски болезнено е.
А, семейство Харингтън. - Да, аз съм Лидия.
Аз съм Рон. - Лари.
Приятно ми е. - На мен също. Заповядайте.
Гадно време, а? - Сякаш не сме в Ел Ей.
Леон!
Налейте си чай. - Благодаря.
Много сте любезен.
И много мило, че ни посредничите.
Винаги съм готов да помогна. - Благодаря.
Ето го и него. Това е Леон.
Здравей. Аз съм Лидия. - Здрасти.
Рон. Здравей, Леон. - Лидия...
Звучи секси. Обичам едносрични имена.
Но Лидия е с три срички, не с една.
Ще смятаме ли сега?
Аз й викам Ди. - Ето, това решава проблема.
Значи искате да създадете семейство, а?
Да разширим нашето. - Вече имаме една рожба.
Имаме кученце. - Мейбел.
Тя е като човек. - Но не е човек, куче е.
Много прилича на човече.
Какво може да прави като човек?
Лари казва, че кучето не е човек,
понеже не може да прави същите неща.
А хората правят кучешки неща. Например акробатите в цирка
могат да се извият и сами да си лижат топките.
Мислите ли, че не могат?
Естествено, че могат.
Бихте ли ни извинили? - Разбира се.
Ако искаш да изчукаш тази жена, по-добре млъкни.
С всяко отваряне на устата си намаляваш шансовете.
Слушай, аз съм търговец и половина.
Сега продавам чепа си. Остави ме да спечеля клиента.
Леон, благодарни сме ти за този жест.
Много сме ентусиазирани.
Благодаря за шанса да ви услужа с атрибута си.
Имаме времеви прозорец. - В овулация съм.
Ако имаш някакви въпроси...
Искате ли момиче? Защото ако е така,
ще започна да ям много горчица. - Ами...
Спермата ми е силна.
Бебето ще се роди с мустак и финансови проблеми.
Не мога да не ви споделя, че моето IQ е 152.
152?!
А майка ми беше г-ца Бенсънхърст.
Впечатляващо, но услугите ти няма да са необходими.
Не знам дали сте чували за общността на големите чепове.
Е, мисля, че сме готови.
Благодаря, Леон.
Довиждане. - Беше ми приятно.
Може ли да ти дам един съвет? Дръж си очите затворени.
Благодаря. Довиждане.
Трябва да се прибираме,
но ще се видим утре.
Наспи се и ми се обади.
Ще ти трябват сили, утре ще има екшън.
Благодаря ти. И недей да мастурбираш.
Ти също.
"Недей да мастурбираш"! - Тя да не е от чекийската полиция?!
"Г-н Такахаши иска да се явите утре в офиса му."
Мамка му.
Знаеш ли какво означава това? Ще ме изгонят от клуба.
Дуейн се задава.
Да вървим, Букър.
Дори не кимна. Егати кретена!
Какъв му е проблемът?
Влез.
Сериозно си загазил.
Чух, че вече не си "комедиантът",
а "цицията" и "побойникът".
Първо си ударил носителя на "Оскар" Трой с топка за голф.
После си го замерил с геврек. Как ще се оправдаеш?
Добре, първо, предната нощ не се наспах.
Сънувах, че съм в аквариум, пълен с гупи
и златни рибки, които ме хапят.
Гриз, гриз... Не ме болеше.
На сутринта се чудех защо съм сънувал това.
Дали защото казах, че не обичам сьомга?
Но не съм казвал нищо друго за риба. Та, бях изморен.
Отидох до тренировъчната зона, седнах на пейката
и взех да мисля какво ще обядвам. Нямаше да е риба.
Чух Джими да преподава урок. Спускаш вертикално...
Добре, добре, стига!
Какво?
Махай се! - Дадено, г-н Т. Разбрах.
Върви си. Не искам да виждам никакви части от теб.
Какво беше това? Койот ли?
Мейбел! Ти чу ли куче?
Нищо не чух.
Превод КАЛИНА КИРИЛОВА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО