LARRY DAVID, INAMICUL PUBLIC NR. 1
Aveam nevoie de un avocat nou, iar Susie te-a tot lăudat.
Detaliul cheie a fost patronimul tău, Mantle. Christopher Mantle.
Doamne! Mickey Mantle a fost idolul meu în copilărie.
Nu-mi place baseballul, dar ştiu cine-i Mickey Mantle.
Ai un nume incredibil!
Susie e liantul perfect dintre oameni. O ador.
Apropo, mi-a zis că-i posibil să mergi la templu, la inaugurarea piaţetei.
Da, sunt obligat să merg cu o femeie cu care am o relaţie.
- Şi eu sunt obligat să merg. - Serios?
Da, soţul meu este evreu.
Deci amândoi suntem strânşi cu uşa. Ca să vezi!
M-am familiarizat cu acest caz,
ca mai toată America. Te rog să mă asculţi, Larry.
Asta-i cea mai nedreaptă lege adoptată în ţara asta.
Legea ar trebui să fie pusă sub acuzare, nu tu.
Sunt încrezător că vom învinge repede.
Trebuie să depun o cerere de anulare a procesului săptămâna asta.
Totul se va rezolva. Stai liniştit.
Doamne! Ce veste minunată!
Vom evita procesul, acuzaţia va fi retrasă.
Dle Mantle, ăsta-i echivalentul unui home-run!
Fantastic!
Partea bună este că încă mă pot da un soi de erou al poporului,
fără să existe riscul de a merge la proces sau după gratii.
Adio proces, adio închisoare.
Dle Mantle, Denise e pe linia unu.
Numai puţin. Scuză-mă.
Alo! Da?
Serios? Fantastic! Îl poţi pune înapoi pe birou, Larr?
Excelent. Mersi, Denise. Pa.
Scuze. Era mama-surogat. Eu şi soţul meu facem un copil.
Felicitări! E o veste importantă! Bravo!
- Suntem entuziasmaţi. - Vă place mama-surogat?
Da. E foarte drăguţă.
A dat test de inteligenţă ca să vă asiguraţi că nu e cretină?
- Sunteţi siguri că nu-i cretină? - Da. Mersi pentru grijă.
Am o întrebare. Într-un cuplu de homosexuali,
cine alege numele de familie?
Am discutat pe tema asta şi am ales numele soţului meu.
- Cum îl cheamă? - Zeckelman.
Alegeţi Zeckelman în detrimentul lui Mantle?
Nu-ţi place patronimul lui?
Nu e un patronim prea reuşit. Pe când Mantle e un nume excelent.
Mersi. Dar consider că şi Zeckelman este un nume excelent.
Te deranjează asta?
Nu, dar copilul o să aibă de suferit.
De ce?
Nu cunosc niciun Zeckelman cu 536 de home-runuri.
Încă!
- Bun... - Mi-a părut bine, Larry.
- Idem. - Ne vedem la templu.
- Vii cu Zeckelman? - Da, vin cu Zeckelman.
Excelent! Ne vedem acolo!
Bine...
Am cunoscut o bomboană de fată.
O cheamă Jenna şi e incredibilă.
Ne vedem de câteva săptămâni. E foarte amuzantă.
E isteaţă, se pricepe la muzică, mă ţine în priză.
- Pot vorbi orice cu ea. - Cu ce se ocupă?
Lucrează la Disney. Cred că are o funcţie importantă.
Mereu vorbeşte despre filme, ştie tot ce urmează să iasă pe piaţă.
Mi-a vorbit despre evoluţia firească a costumului de prinţesă.
E copleşitor să te ocupi de un film sau de un serial,
dar ea se gândeşte la potenţialul comercial al tuturor creaţiilor.
Impresionant. Nu te-am mai auzit vorbind aşa.
N-am mai simţit asta până acum.
Îi place sportul?
Încă n-am vorbit despre sport.
Ar fi prea de tot să fie şi microbistă!
Dacă e microbistă, o să-mi fii cavaler de onoare.
Dacă lucrează la Disney, întreab-o de bunăciunea aia, Clopoţica.
- Eşti atras de Clopoţica? - Clopoţica e mereu cu popoul în sus.
Şi mişcă frumos din funduleţ când foloseşte bagheta magică.
Asta denotă o atracţie bolnavă.
Eşti atras de o zână de mărimea unui degetar.
Clopoţica e sexy. Aş băga-o în buzunarul meu.
M-ar bucura prezenţa ei.
Ar veni să-mi dea un pupic pe obraz şi şi-ar vedea de treabă.
Apropo, cămaşa ta e marfă.
- Mersi. - Îţi stă bine cu ea.
Îmi place mult. N-ai zice că pielea întoarsă verde arată bine. E marfă, nu?
Uitaţi-vă la peştele ăla! Ce-i cu peştele ăla?
- Pare blocat. - Se chinuie.
Şi-a prins năsucul în filtru.
- Nu te supăra! - Da, domnule?
Peştele ăla pare blocat.
Peştele nu e blocat, peştele e bolnav.
Nu, peştele e blocat.
E o perioadă grea pentru peşti, care se îmbolnăvesc uşor.
Filtrul e foarte cald, aşa că-l linişteşte.
E normal.
Serios? Fii atent aici! Peştele ăla e blocat.
Vedeţi cum se agită? Înseamnă că strănută.
Peştii nu strănută!
- Peştii strănută. - Peştele-i blocat.
- E bolnav. - E blocat.
O să se îmbolnăvească dacă rămâne blocat.
- Îl poate elibera careva? - Nu e nevoie. Peştele e bolnav.
- Eşti nebun. - Ştiţi ceva? Acum mi-e poftă de peşte.
- Vreau o porţie de snapper. - E delicios. Desigur.
- Aşa te vreau. - Peştele e blocat.
Nu mai pot mânca. Mi-e milă de el.
Bine măcar că nu riscă să se înece.
Mă bucur că v-am văzut. Continuaţi să veniţi. Disciplina rupe rutina.
Mă bucur mult că ţi-a plăcut.
Salut!
N-ar fi trebuit să te serveşti. Sunt pentru participanţi.
- Le-au numărat. - Glumeşti? Văd o grămadă.
Salut, Larry! Mersi că ai venit. Mă bucur să te văd.
E clar că alcoolicii ştiu ce înseamnă o gogoaşă bună.
- Aşa o fi. - Acum eşti dependent de gogoşi?
Se vede, nu?
A participat şi Richard Lewis. Chiar a luat cuvântul.
A acaparat întâlnirea. M-a copleşit.
- Îi venise rândul să se deschidă. - Da, dar a vorbit încontinuu.
Mulţi îl consideră amuzant, dar e de prost-gust.
A drăcuit de trei ori.
- Ascultă... - Hai, roagă-l!
E în situaţia asta mai mereu.
- Mi-e ruşine. - Lasă ruşinea!
Ruşinează-te. Nu mă deranja.
Dacă nu e musai, n-o face.
Fiica mea vrea să devină scenarist.
Eram curios dacă ştii pe cineva care să-i citească scrierile.
Frăţică... Tre' să mă gândesc.
- Serios? - Ce dracu' faci, omule?
- Urăşte îmbrăţişările. - Nu mă atinge!
Apreciez amabilitatea ta.
- Să mă fi văzut azi! - Întâlnirea a decurs bine?
Am făcut oamenii să râdă mai tare ca niciodată.
Credeam că aici îţi spui oful. Tu pari să faci stand-up.
- Nu-i adevărat. - O zici de parcă e un spectacol.
O să am mereu latura asta, de comediant.
O să fiu mereu comediant şi beţiv, într-o oarecare măsură.
Aş vrea să vii să mă vezi. Scuză-mă, Larry.
Ai făcut spectacol în seara asta. Am râs ca nebunu'.
Data viitoare vin cu glume noi. Mă îndrăgesc!
Care-i treaba? Asta nu-mi sună a adunare AA.
- Pare un concert. - Ofer un serviciu public.
- Vreau ca oamenii să se simtă bine. - Îi laşi şi pe alţii să vorbească?
A vorbit o bătrână tristă înaintea mea, dar n-a rezistat decât zece minute.
Problema e că glumele tale nu sunt însoţite de alcool.
- Dacă ar fi băut... - Dacă ar fi băut, ar fi fost nebunie.
- Nici n-ai idee. - Scuze.
Ai fost incredibil. Era musai să-ţi mulţumesc.
- Ai râs copios? - Categoric.
Partea cu barmanul din iad m-a dat pe spate.
- Ţi-a plăcut? - Clar.
Seară bună!
- Am două spectacole pe săptămână. - Bine, mersi.
Barmanul din iad?
Uneori spun că-i din iad, dar încerc diferite variante.
De continui în ritmul ăsta, mă aleg cu un spectacol special.
E o idee fantastică. Spectacol la Alcoolicii Anonimi.
Ăsta-i detaliul care lipsea.
De ce să nu vorbesc despre abstinenţă într-un spectacol la HBO?
- Asta era! - De aia suntem prieteni foarte buni.
Concertul "beţivul din iad".
- Doriţi aperitive? - Nu, mersi.
- Ce-i asta? - Chiar o să mănânci asta?
O să devorez ce prind pe aici, aşa că tre' să încep cu orezul.
- Du-te-n orezărie! - Te descurci singur?
- O să-mi fie greu, dar asta e. - Rămâi aici!
- Salut! - Mă bucur să te văd.
Larry, ea e Jenna, ţi-am tot vorbit de ea.
- Îmi pare bine, în sfârşit. - Idem.
- A tot vorbit despre tine. - Chiar aşa?
Da, a tot dat din gură. Nu-i mai tace gura.
Chiar mă bucur că ne-am întâlnit, fiindcă...
O să-mi încerc norocul.
Să ştii că urăsc şi să cer favoruri, şi să ofer favoruri.
Fiica unui prieten a scris un scenariu.
Tipul m-a întrebat dacă ştiu pe cineva care ar putea să-l citească.
Şi Freddy mi-a vorbit despre tine. Vrei să-l citeşti?
- Vrei să citesc eu scenariul? - Sunt convins că eşti ocupată.
- O fac cu mare drag. - Glumeşti?
Nu. Ar fi o mare bucurie.
Dacă ai observaţii, nu ezita să i le comunici.
- Clar. - Sigur ar aprecia asta.
- Îi pot da sfaturi. - Unde ai găsit-o?
- Pe ce planetă? - Am exagerat?
- E unică! - Terminaţi! Mă ruşinez.
Vă fac eu legătura. Tre' să mai vorbim şi cu alţii.
- Mi-a făcut plăcere. - Idem.
- El e tipul? - Da.
- Ăla? - Da. Dar nu e nevoie să faci scandal.
Scuză-mă puţin. Larry?
Abe Zeckelman. Ai vreo problemă cu numele copilului nostru?
- Nu e o problemă. - Dar ce este?
Dacă singurele variante sunt Mantle şi Zeckelman,
m-am gândit că Mantle ar fi varianta mai bună.
- De ce crezi asta? - Nu e un nume grozav, să fim sinceri.
- Care-i problema? - Zeckelman? Termină!
Pari foarte deranjat de numele meu de familie.
Dacă ăsta-i un nume frumos, zi-mi un nume urât.
Prefer să am un patronim urât decât niciun patronim.
Pe mine mă cheamă Larry şi nu mi se pare un nume frumos.
Aş prefera să mă cheme Dash, Dazzy sau Dan.
Partea bună este că părerile nu trebuiesc exprimate.
Dacă nu îşi exprimă părerile, oamenii nu au ce vorbi!
- Tu ţi-ai exprimat părerea. - Nu m-am putut abţine.
Nici eu nu m-am putut abţine.
E un subiect foarte delicat.
Gândiţi-vă la situaţia de pe terenul de joacă. E într-o situaţie unică.
- Ce înseamnă asta? - O să aibă doi taţi.
Nu e o situaţie tocmai unică.
- N-o fi unică, dar e diferită. - Diferită?
- Uşor diferită? - Noi credem că e normală.
Da...
Am o întrebare. Cum aţi ales numele de familie?
Presupun că e sperma ta, corect?
- Poftim? - Acum vorbim de spermă.
Presupun că e sperma ta. De aia o să-l cheme Zeckelman?
- Chiar purtăm discuţia asta? - Sunt curios cum s-a ajuns aici.
- E sperma mea. - Dacă-i musai să ştii, e a lui.
- E sperma ta? - Care-i problema?
Ai crede că donatorul ar trebui să aleagă numele.
- Am discutat asta acasă. - E un subiect delicat.
Dacă nu i-aţi ales prenumele, nu ezitaţi să apelaţi la mine.
- Tu ai două prenume. - Primul nume venit în cap, Ziggy.
- Ziggy Zeckelman. - Crezi că e un nume frumos?
Da. Scooter Zeckelman?
Sunt nume frumoase. Vom ţine cont de ele.
- Nu ţinem cont de ele! - Vă place Foots?
Familia noastră e bătaia ta de joc, Larry?
Nu! Zeckelman necesită un prenume aparte!
Discuţia asta m-a obosit.
- Mi-a părut bine, Larry. - Doc Zeckelman.
- Doc Zeckelman... Ce glumă! - Ace.
- Mă duc să mănânc. - Ace Zeckelman?
- Nu e un nume reuşit? - Discutăm asta acasă!
Dewey, Duncan, Deegan. Deegan. După autostrada Major Deegan.
- Avem multe variante. - V-am oferit aur curat.
Chris! Las-o moartă...
- Ce? - Nu te mai obosi!
Tre' să plec.
Scumpule, nu pleca!
Larry David e nesimţit cu femeile.
Ce mama dracu'?
Nu te supăra. Rabine Adelman? Putem vorbi puţin?
- Scuze de întrerupere. - Mă bucur că ai venit.
- Cine se ocupă de cărămizi? - Eu.
Da? Ştiai că pe una dintre cărămizi scrie
"L. David e nesimţit cu femeile"? Ai permis mesajul ăsta?
Nu modificăm mesajele.
Donatorul îşi poate exprima orice părere.
Deci e acceptat orice mesaj?
- N-am accepta mesaje defăimătoare. - Şi ăsta nu e defăimător?
- Cred că denotă o antipatie. - Vreau să dispară!
Adăugăm cărămizi, nu le dăm jos.
Chiar aşa? Cărămida aia o să rămână acolo pe vecie.
Posteritate.
Nu scrie nimic în Vechiul Testament despre cărămizile defăimătoare?
Dacă Isac ar fi scris un mesaj defăimător despre Jedediah,
crezi că apele rămâneau liniştite?
Cărămizile defăimătoare nu sunt menţionate în Tora.
Ştii ce-i asta, rabine? E o ruşine!
- Te rog să mă scuzi. - Scuza-te-aş!
Larry?
Doamne! Ce nebunie!
Bună din nou! Ce surpriză!
Nu prea-mi place să dau nas în nas cu oamenii, dar la tine nu-i problemă.
- Sentimentul e reciproc. - Ce cauţi aici?
Sunt pe cale să mă convertesc la iudaism.
- Ăla e rabinul meu. - Termină cu prostiile! Ce?
- Te transferi la noi? - Da.
Abia aşteptăm să ni te alături. Eşti pregătită să te văicăreşti mult?
Termină! Pot mânca rahat ca o profesionistă.
Foarte impresionant! E musai să te întreb asta. De ce?
Îmi place totul. Îmi place mâncarea, comunitatea.
Sinceră să fiu, îmi plac bărbaţii.
Dincolo de motivele evidente.
Motivele astea evidente îmi scapă. La ce te referi?
Ştii tu... Nu suport alternativa.
- Mă bucur mult că ne-am întâlnit. - Şi eu mă bucur.
Am o întrebare. Ce-i cu zidul ăsta?
E pentru tenis. Acolo sunt trecute numele câştigătorilor turneului.
Templul ăsta are turneu de tenis? Iubesc tenisul!
Ştiu, dar e un simplu zid.
Ar trebui să te înscrii în turneu anul viitor.
Chiar aveţi un turneu al templului? Dublu mixt?
Da, facem echipă!
Uimitor! Cum merge cu procesul?
Riscurile sunt terifiante.
Aş putea pleda vinovat ca să scap basma curată, dar n-o să fac asta.
- Nu mi se pare mare scofală. - Ce drăguţ eşti!
Săptămâna viitoare dau o petrecere la mine.
Nu ştiu dacă eşti în zonă, dar m-aş bucura să vii.
Serios. Foarte mulţi oameni ar dori să discute cu tine.
Şi m-aş bucura să te revăd.
Ce spui? Ne vedem săptămâna viitoare?
Ar fi o onoare pentru noi toţi. Ce spui?
Nu cred că pot veni.
Bine. Atunci, să sperăm că ne mai întâlnim accidental.
- Sper. - Tre' să mă şmaiţ.
Ce? Ce înseamnă asta?
Trebuie să mă car. E în idiş.
- Nu ştiam termenul ăsta. - Te-am învăţat ceva.
E cam târziu, aşa că mă poţi lăsa aici.
- Sigur? - Da. Lucrez acolo.
Nu-i problemă să te duc mai în faţă.
E perfect aici. Lucrez acolo.
Lucrezi deasupra magazinului Disney? Au birouri sus?
Nu. Lucrez la magazinul Disney.
Gestionezi lanţul de magazine?
Doamne, nu! Matematica nu-i punctul meu forte.
Iartă-mă, dar cu ce te ocupi aici?
Întâmpin oamenii. Discut cu posibilii clienţi.
Port costum de prinţesă.
Albă-ca-Zăpada, Elsa sau Ariel.
Preferata mea e şi preferata lui Mickey.
Minnie Mouse. E cea mai tare!
- Faci toate astea... - Fix acolo.
La magazinul Disney...
Mi se pare important să menţionezi că lucrezi la magazin.
"Salut! Intraţi! E cel mai magic magazin din mall!"
N-ai nicio funcţie de conducere la Disney?
Nu. Sunt personaj principal.
- Care sunt personajele secundare? - Poate Doc McStuffins.
Tre' să plec. M-am distrat pe cinste aseară.
- A fost o seară reuşită. - Vorbim mai încolo. Pa!
Vai de mine! Pa!
Nu risipi replicile astea cu mine!
- Cum de n-ai ştiut? - De unde să ştiu?
Vorbeam despre muzică şi filme şi mi-a zis că lucrează la Disney.
N-ai întrebat-o ce face la Disney? "În ce departament?"
Locuieşte în Glendale. Am presupus că e animatoare.
Nu ştiam că lucrează la mall.
Simt c-am trăit o minciună.
Relaţia asta mă entuziasma, iar acum sunt profund dezamăgit.
O credeai femeie de un anumit statut, iar acel statut a dispărut.
- Ce spune asta despre tine? - Ai dreptate. E un detaliu lămuritor.
Problema e că asta te face să te analizezi.
Ea e acelaşi om.
Are poveşti minunate, e amuzantă,
are aceleaşi preferinţe, dar totul pare diferit.
Cred că poţi învăţa o lecţie.
Întrebări. Femeile iubesc întrebările.
Când ieşi la întâlnire cu cineva, pune-i o mie de întrebări.
Dacă nu, ştii ce-o să le zică prietenilor ei? "Nu m-a întrebat nimic."
- Adoră întrebările. - Tu ce ai face?
Eu sunt superficial. I-aş da papucii.
Imediat?
Da. Nu vreau o relaţie cu Minnie Mouse.
Cred că trebuie măcar să-i dau o şansă.
Trebuie să încerc să mă apropii de ea.
- Doamne! - Ce e?
I-am dat un scenariu. A zis că-l citeşte cu drag!
De ce n-ai întrebat-o cu ce se ocupă?
- De ce a acceptat scenariul? - Îi asculţi observaţiile?
Da, că eu pun preţ pe părerea lui Minnie Mouse!
Trimiterea la reclama din pandemie, de pe plajă, îmi place mult.
Mersi.
Dana, sinceră să fiu, mă bucur să văd o poveste apocaliptică, dar amuzantă.
- Deci îţi place premisa? - Categoric!
Nu e tocmai obişnuită.
Dar am o nelămurire. Meg.
- N-am înţeles. - N-ai înţeles?
Nu înţelegi ce vrea? Asta mi-a pus şi mie probleme.
E un personaj simplu acum. Voiam să scriu mai multe.
Copilăria ei, ce a motivat-o în studenţie.
Ar trebui să incluzi toate detaliile alea. Pare lung?
Da. Era să-l scurtez.
Mi-e tare ruşine. Mai am multe de pus la punct.
Dana, cred că e un scenariu foarte reuşit!
- Mersi. - Sunt foarte entuziasmată.
Şi îţi mulţumesc pentru că mi-ai permis să-l citesc.
Glumeşti? Mersi că l-ai citit!
Dacă mai vrei să citesc ceva...
- Serios? - Desigur!
Sunt foarte entuziasmată pentru viitorul tău. Doamne!
Scoatem o nouă colecţie de pijamale Mica Sirenă.
Şi primesc reducere. Dacă-mi spui mărimea ta, economiseşti nişte bănuţi.
Vrei un pahar?
- Te-ai spălat pe mâini? - Nu.
L-ai făcut pentru tine, aşa c-ai fost neatent, ca un boschetar. Nu.
- Despre ce vorbiţi? - Salut! Ţi-am adus un dar!
- Fir-ar! Nu mă lua aşa. - Ce crezi că este?
- Glumeşti? - Nu.
Ai zis că-ţi place, aşa că ţi-o dau.
- Aşa am zis. - Ia-o pe tine!
O îmbrac imediat, gagiule!
- Arăţi bine! - Excelent!
- Arăţi incredibil. - Vreţi mâncare chinezească la prânz?
- Nici să n-aud. - Eu tre' să mă văd cu Minnie Mouse.
O să-mi schimb atitudinea. E acelaşi om, nu?
Am stabilit o întâlnire. O respect. Încerc să-i dau o şansă.
- Mersi pentru tot. - Şi eu îţi mulţumesc.
- N-ai pentru ce. - Mulţam, generosule!
E incredibil că ţi-a dat cămaşa. Ce gest frumos!
E tactica "îmi place".
De complimentezi haina omului, te trezeşti că-ţi cumpără una.
Ştii ceva? Nu-i o idee proastă.
E o idee belea!
Pun pariu că dă roade în 50% din cazuri.
Păcat că n-am o cârpă din piele întoarsă pentru chelie.
Du-te dracu', Larry!
Ce-ai mai făcut?
Mai nimic. Ce material e ăsta?
- Cum se numeşte? - Bumbac.
- Crezi că-i bumbac? - De ce ai venit?
E foarte simplu.
Au renovat templul, au făcut o piaţetă,
au vândut cărămizi în scopuri caritabile.
Iar Hobie Turner a scris un lucru foarte urât despre mine,
pe care-l vede toată lumea.
Scrie "Larry David e nesimţit cu femeile".
Cheryl, ştii că iubesc femeile.
Cine iubeşte femeile mai mult decât mine? Iubesc să fac sex cu ele.
Iubesc să discut cu ele. Sunt un susţinător al femeilor.
Susţii femeile spunând că-ţi place...
- Sunt atras de femei. Îmi plac. - Există o diferenţă.
Vreau să-i anulez cărămida
printr-un mesaj frumos de la un cunoscut de-ai mei.
- Pe cărămidă? - Da.
"Am fost multă vreme soţia lui Larry David"
"şi este un mare susţinător al femeilor." Ceva de genul ăsta.
Cărămizile o să fie citite succesiv. Cumpără o cărămidă.
- Nu prea cred. - De ce nu?
- Nu pare corect. - De ce nu-i corect?
- Pare vrăjeală. - Nu tre' să scrii asta.
Spui ceva frumos despre mine. Crezi că poţi face asta?
- Cheryl? - Bună!
Salut, Larry! Mă ajuţi cu replicile după ce pleacă?
Larry are o cărămidă defăimătoare şi vrea să cumpăr eu altă cărămidă.
Cineva a scris un mesaj defăimător despre mine.
"Larry David e nesimţit cu femeile."
Oribil! Iar eu iubesc femeile, Ted.
Iubeşte să facă sex cu femei
şi crede că asta arată că respectă femeile.
Ar mai fi şi alte lucruri.
Larry, te înţeleg perfect. Dar am cumpărat deja o cărămidă.
Da, am cumpărat o cărămidă.
Nici nu ştiai despre ce vorbeam când am deschis subiectul.
Probabil mi-ai zis şi am uitat.
Poate am uitat să-ţi zic, dar am cumpărat o cărămidă.
Ted face multe fapte bune. E foarte generos.
Ai cumpărat o cărămidă? Şi ce scrie pe ea, Ted?
Nimic. Am lăsat-o goală.
- Nu scrie nimic pe ea? - Corect. Strângem bani.
Nu ne facem reclamă.
Nu cred c-ai luat nicio cărămidă. Ce zici de asta?
Deja am cumpărat o cărămidă, Larry.
O să-ţi simplific soarta.
Cumpăr eu cărămida, scriu ceva frumos pe ea.
Trebuie doar să-ţi treci numele pe ea.
Nu pot face asta.
Ar putea să scrie "am fost soţia lui, e un om decent". E bine?
- Cine ar scrie asta pe o cărămidă? - E o mârlănie.
- Atunci, alege tu mesajul. - N-am ce să scriu pe o cărămidă.
Nu poţi spune un lucru frumos despre mine?
Pe o cărămidă, nu.
De dragul discuţiei,
ai putea să spui ceva frumos despre mine în alt context?
Da.
Un mesaj pe un tort. "Felicitări!"
- "La mulţi ani!" - "Joacă bine golf. Uneori."
- Ai venit pentru ceai? - Da, aş vrea nişte ceai.
Cât crezi c-o să mai rămâi, Larry?
Plec imediat.
Trebuie să memorez replicile astea.
Marfă stiloul! Ce stilou deosebit!
- Mersi. - De unde l-ai luat?
- Vrei stiloul, Larry? - Nu-ţi iau stiloul.
- Ia-l! - Serios?
- Da, ia-l! - Îmi dai stiloul tău?
Succes cu mesajul!
Ce spui de asta?
"Este băiat bun şi crede cu tărie în legea IX"?
Vrăjeală!
"Este băiat bun şi a asistat la două meciuri din WNBA"?
- E adevărat? - Nu.
N-ai venit la niciun meci de-ale lui Sammy.
- Te-am tot invitat. - Copila nu poate ridica niciun creion!
Termină! E foarte talentată!
Ce zici de asta?
"Toate femeile lăsate gravide de Larry David au primit bani pentru avort"
"şi au fost însoţite la spital"? Ăsta-i adevărul!
- Îmi iroseşti timpul. Pleacă! - Nu cumperi o cărămidă?
Se pare că nu.
Oferă un dar, lasă o moştenire.
Cyrus - îndrumătorul Irmei
- Alo! - Salut, Larry!
- Sunt Cyrus, îndrumătorul Irmei. - Ştiu cine eşti.
Fiica mea s-a întâlnit cu femeia recomandată de tine, Jenna.
Referitor la asta...
- A fost minunată! - Poftim?
Fiica mea a zis c-a avut observaţii excelente. A îmbunătăţit scenariul.
- A fost uimitoare! - Serios?
Da! Credeam c-o s-o ignore.
Deşi are o funcţie foarte înaltă, e foarte modestă, nu?
Nu? S-au întâlnit la o cafenea.
Ai crede că e un om oarecare.
Dana vrea să-i trimită flori la biroul ei de la Disney.
Te rog să-mi dai adresa.
Nu trebuie să faci asta.
Stau lângă mallul Americana din Glendale.
I-aş putea trimite un card cadou.
- Ce zici? - Nu e nevoie.
O să-i transmit entuziasmul vostru.
Larry! Larry, unde-mi sunt sutienele pentru somn?
De unde dracu' să ştiu?
Să ştii că-ţi sunt dator.
Dacă te pot ajuta cu ceva...
- Larry! - Ce vrei?
Le-am găsit. Erau în coşul de rufe. Mai merg...
Dacă te pot ajuta cu ceva, nu ezita să-mi spui.
Dacă tot ai deschis subiectul, mă poţi ajuta cu ceva.
Sigur, orice.
Conform termenului tău, mai trebuie să stau opt săptămâni cu Irma.
Mă întrebam dacă se poate să devansăm termenul limită.
Stai aşa! Vrei să-i dai papucii mai devreme?
Da, fix asta vreau.
Ai vreun motiv anume?
Da. O urăsc! E un motiv bun?
Nu ştiu ce să-ţi spun.
Sufăr, Cyrus. Sienna Miller e interesată de mine.
- Nu glumesc. - Serios?
N-o să mai am o asemenea ocazie!
Te rog, ajută-ţi tovarăşul. Nu putem face nimic?
Larry, apreciez tot ce-ai făcut pentru noi,
dar o despărţire ar afecta-o profund. Nu pot permite asta.
Ar fi mai bine s-o omor? Cine ar avea de câştigat? Ea moare, eu fac puşcărie.
Larry, nici tu nu crezi ceea ce spui.
Vorbesc serios! Tre' să existe o soluţie.
Ar fi în regulă dacă s-ar despărţi ea de tine.
Să fie ideea ea?
Puterea ar rămâne la ea, cu tot cu încrederea de sine.
Pe ce planetă o să vină ea cu ideea asta? Fabulezi!
Îmi pare rău, dar îţi mulţumesc.
Larry, unde sunt beţele mele pentru bătături?
Ziua de azi a fost uimitoare. De regulă, Penny e veveriţă. Chip sau Dale.
Poartă "blană" mai mereu.
Săptămâna asta a fost Clopoţica. A fost minunat!
Ne-am bucurat mult pentru ea. A strălucit cu cei mici.
S-a distrat de minune. Ei nu i se vedea niciodată faţa.
E cam înaltă ca să fie zână, dar a fost incredibilă.
Iar Ian a fost Peter Pan în acea zi.
- Bine aţi revenit! - Mersi.
Vreau masa de două persoane, lângă acvariu.
Masa aceea e rezervată.
Dar avem o masă frumoasă lângă geam.
- E rezervată? - Da.
Bine, stăm acolo.
- Vă rog să mă urmaţi. - Fie.
Vă pot ajuta cu ceva? Domnule, nu vă supăraţi!
Masa e într-acolo.
Ce s-a ales de peştele portocaliu care se blocase?
Era trist, aşa că l-am dus în altă parte.
Schimbarea l-a bucurat mult.
- Deci aţi mutat peştele? - Da.
Peştele e foarte fericit la restaurantul din centru.
Ce drăguţ din partea voastră!
Vă puteţi vizita prietenul, peştele portocaliu.
Dacă a murit, zi-mi adevărul.
Peştele e bine, e în al nouălea cer.
Nu. Peştele era blocat, peştele e mort.
Nu. Peştele era bolnav şi a fost mutat.
- Blocat, mort! - Bolnav, mutat!
- Peştele nu mai e problema dv. - N-o să uit peştele.
Vă aduc apă la masă.
- Ce-ţi face peştele? - E mort.
S-o fi auzit azi pe Irma la adunarea AA.
Te-ar fi dat pe spate. A vorbit 30 de minute.
- Ce a zis? - Nu ţi-aş spune în veci.
La AA există principii, reguli.
Nu pot afla ceea ce a auzit orice beţiv din Santa Monica?
- Ceea ce se spune la AA rămâne la AA. - Nu spun nimănui.
- Nu-ţi zic. - Suntem prieteni buni.
- Nu-ţi zic. - Serios?
- Da. - Nici dacă te bag în testament?
Primul ei soţ a suferit un accident oribil.
A stat lângă el 24 de ore din şapte.
- Era în scaunul cu rotile? - Mai grav.
- Purta scutece? - Purta scutece peste tot.
Era ca o mumie. Îşi pierduse nişte degete de la picioare.
Coloana îi ieşea din corp.
Nu se putea mişca.
Ea a început să bea tot mai mult. De aia a devenit alcoolică.
Într-o zi a înţeles că voia altceva de la viaţa ei.
Aşa că l-a părăsit pe gagiu.
- Nu voia să-i poarte de grijă? - S-a gândit la fericirea ei.
Ce egoistă! Era soţul ei!
- N-a mai vrut să-l vadă. - Din cauza scutecelor.
A zis că nu se mândreşte cu asta, dar, dacă situaţia s-ar repeta,
ar proceda la fel. Ar pleca din nou.
Ştie ce vrea de la viaţă. Am o curiozitate.
Câţi bani te gândeşti să-mi laşi?
- Nimic. - Ce?
Te-am minţit ca să te fac să vorbeşti. Mi-a ieşit.
Am pierdut toţi banii în trei minute?
Aşa uşor ţi-ai încălcat solemnul jurământ depus la AA?
- Ar trebui să-ţi facă vânt. - Am slăbiciuni.
- Îmi vine să te dau în gât. - Hai să mâncăm!
Salut, Larry!
Dumnezeule! Care-i treaba?
Am lucrat până târziu afară. M-a dat afară din casă.
- Te-a dat afară? - Da. Intră!
- Trebuia să ne vedem? - De ce ai fost dat afară?
Sincer să fiu, mi-ai băgat dubii în cap în legătură cu numele.
Ne-am certat urât, am aruncat cu lucruri.
Te-ai băgat în treaba noastră, iar acum nu ştim ce nume să-i punem.
- Deci e vina mea? - Tu ne-ai băgat asta în cap!
Apoi ai pomenit sperma.
Nu te priveşte ce fac eu cu sperma mea.
Dacă e sperma ta, n-ar trebui să alegi tu numele copilului?
E treaba mea. Eu nu-ţi spun ce să faci cu sperma ta.
Ce pot face cu ea?
Un om normal ştie.
Eu procedez normal. O şterg şi o arunc. Ce ai mai putea face?
Ai putea să faci un copil cu cineva.
Dacă aş face asta cu un bărbat pe nume Papalopadopalous,
aş vrea ca pe copil să-l cheme David.
Ar fi dreptul tău.
Iar eu nu te-aş fi bătut la cap cu nume de copii.
Da, dar ştii în sinea ta că am dreptate.
De aia ai deschis subiectul şi v-aţi certat.
De aia ai fost dat afară din casă. Corect?
Larry, ai sărit calul! Eu şi soţul meu alegem numele copilului nostru!
Punct.
Mă mir că dai vina pe mine.
Şi eu mă mir că nu accepţi vina.
Eu mă mir mult mai tare decât tine că dai vina pe mine.
Iar eu sunt al naibii de şocat că nu accepţi vina.
Nu pot crede că ai impresia că sunt mai vinovat decât tine.
- De ce ai venit, Larr? - Pot da în judecată un templu?
- Pentru ce? - Pentru o cărămidă defăimătoare.
- Am văzut-o. - Da?
Ce reacţie ai avut?
Pot face tot ce vor. Au libertate religioasă.
Libertate religioasă?
Dacă scrii pe un templu că cineva e jigodie, nu eşti vinovat de calomnie?
Te mai pot ajuta cu ceva?
Ai depus cererea? Toate bune?
Doamne! Dumnezeule!
- Stai puţin! - Să nu te aud.
- Am uitat s-o depun. - Ai uitat s-o depui?
Cum ai putut uita?
Am uitat din cauza complicaţiilor cauzate de tine, Larry!
- E vina mea că ai uitat? - Da!
Dacă tăceai, nu se ajungea aici. De ce te-ai băgat în viaţa mea?
- O poţi depune acum? - Nu.
- Am depăşit termenul limită. - L-am depăşit?
Da. Am sfeclit-o.
O să se ajungă la proces.
- Risc să stau un an după gratii. - Nu rişti. Câştigăm procesul.
Sunt încrezător că vom câştiga. Nu te îngrijora.
O să fie prioritatea mea.
Ştiu că nu vrei să auzi asta, dar tot o s-o zic.
Ce e?
Cred că cel mai bun compromis
este Ziggy Zeckelman.
Te rog să pleci? Vrei să câştigi procesul ăsta?
- Da. - Nu-i mai da nume copilului meu!
Bine.
Nu ţi-a plăcut Foots?
Zi-mi că ai o soluţie.
Am marfă de calitate, clar!
O să ne scape pe amândoi din încurcătura asta.
Te ascult.
Apropo, peştele e mort. Ca fapt divers.
- Da? - Da.
Ştiu că pare ciudat,
dar simt că noi doi suntem ca peştişorul ăla.
Vrem doar să înotăm, dar suntem prinşi de filtru.
Zici bine. Suntem ca peştele.
Suntem peşti blocaţi.
Ne agităm, cerem ajutor, dar suntem blocaţi.
Nu suntem bolnavi, ci blocaţi.
Blocaţi. De rămâi blocat prea mult, te îmbolnăveşti.
Şi mori.
Poate că, într-un fel, peştele trăieşte mai departe prin libertatea noastră.
Ghici ce? Scăpăm de filtrul ăla!
- Eşti pregătit? - Ne poţi elibera?
Categoric. Uite cum stă treaba!
Trebuie să-ţi spun ceva.
Ce e, Freddy?
E de natură medicală.
Am o problemă medicală. Şi e tot mai gravă.
Nu face asta!
Freddy, mâna ta...
Sufăr de sindromul groat.
Am sindromul groat.
Afectează sistemul nervos.
O să sufăr de incontinenţă, n-o să mai pot sta în fund.
Tremuratul e cea mai mică problemă.
Va trebui să dorm în genunchi, voi avea nevoie de îngrijire permanentă.
Va trebui să-mi ţii penisul când urinez.
Nu pot!
Stenturi, tuburi etc.
Când aud de ospiciu...
- Nu pot. - Sunt supărat, dar înţeleg.
- Mă bucur. - Du-te şi te bucură de viaţă!
Mersi. N-aş putea să mai trec încă o dată prin asta.
Bine. Cară-te! Ar trebui să pleci.
Ştii ceva? Îmi place mult eşarfa aia.
- Asta? - Are buton şi se încălzeşte, nu?
- Îţi ţine gâtul cald. - Îţi place?
- E frumoasă. - Te rog, ia-o!
- Te rog, nu. - Trebuie s-o încarci.
- Serios? Doamne! - Măcar atât să fac pentru tine.
Apeşi pe buton şi te linişteşti.
Îţi ţine tiroida caldă. Mă simt groaznic...
- Da, du-te! - Nu mai pot aşa!
Îmi pare rău. Mănuşi din latex. secreţii, scurgeri anale...
- Pleacă! - Ţi-e mai bine fără mine. Iartă-mă!
Pleacă naibii! Te rog, pleacă!
Pleacă! Pleacă!
A plecat!
Da!
Am o înţelegere parafată, dar am nevoie de bani acum!
Sunaţi la J.G. Wentworth, 877-BANI-ACUM!
Salutare! Bun-venit la cel mai magic magazin din mall.
La revedere. Nu vă pot opri să visaţi. Mulţumesc.
- Bună, prinţesă! - Bună, scumpo!
Aveţi mănuşile de cuptor Mickey Mouse?
Mănuşile alea duble...
Nu sunt sigură. Vreţi să verific?
Te rog. Le-am lăsat acasă la iubitul meu.
Abia ce ne-am despărţit şi nu vreau să mă întorc.
Îmi pare rău.
Dar suntem în aceeaşi oală. Şi relaţia mea a luat sfârşit.
- Oribil, nu? - E groaznic!
Al meu era bolnav.
Şi prinţul meu era bolnav. Ce lume mică!
Da, e mică.
Boala lui degenerativă mi-ar fi făcut viaţa un calvar.
N-am putut să rămân cu el. Sunt prea tânără.
Sindromul groat e oribil.
Poftim? Ai spus sindromul groat?
Asta are iubitul meu, Freddy. Suferă de sindromul groat.
- Ce? Freddy? - Da.
- Freddy şi mai cum? - Freddy Funkhauser.
Larry David.
Îţi baţi joc de mine?
- Putem merge să mâncăm, te rog? - Da. Vreau un sendviş.
- Ne-au minţit! - Dumnezeule!
- Jenna? - Bună, Dana! Salutare!
Lucrezi la magazinul Disney?
Da, aici lucrez.
Atunci de ce mi-ai dat indicaţii în legătură cu scenariul?
Fiindcă m-a rugat Larry David.
Le-am folosit! Am fost dat afară din grupul scenariştilor!
- Nenorociţii! - Larry David.
Larry David, lua-l-ar dracu'!
Jigodiile dracului!
Larry David e nesimţit cu femeile.
Larry David e un mincinos ticălos.
Larry David distruge familii!
Larry David e un laş şi un trişor!
Larry David ne face pe toţi de ruşine.
Traducerea şi adaptarea ALEX HANGANU