DENAS BRAUNAS „DA VINČIO KODAS“
- Sveika, mažute. - Labas, brangusis.
Labas rytas.
Sveika.
Sveikutis.
- Iki. - Ate.
Neini į savo kabinetą?
Ne. Pirma noriu užeit į kavinę puodelio arbatos.
Gerai.
Galiu kartu?
Žinoma.
Labai gerai.
NEITAS DIDYSIS IŠGELBĖJO „RIČMONDĄ“
ŠAUNUOLIS, NEITAI! VUNDERKIDAS
NEITAS - JĖGA!
TRENERIO ASISTENTAS NEITAS MANO AKYSE TAPO DIDVYRIU
Teisingai.
Dar viena beprasmė tema, kurią rutulios visą savaitę. Idiotai.
Vėl kalbiesi su laikraščiu, brangusis?
Būtinai pasakyk, kai sulauksi atsakymo.
Sveiki. Labas, mama.
- Sveikas, mielasis. - Čia tau. Prašau.
Ačiū. Kokia proga?
Be progos. Eilinė diena.
Labas.
Nieko sau.
Labai graži.
Labas, tėti.
Neitanai.
VUNDERKIDO PERGALĖ.
Keista, ar ne?
Šiais laikais į laikraštį gali patekti bet kas.
Sakoma, kuklumas - ne blogai apie save galvoti,
o mažiau apie save galvoti.
Mano stebuklėli.
Taip, atleisk mama, vunderkidas.
Tiksliau, lyg ir sakiau „vunderkindas“.
Bet tik… nepasakiau…
- Labas, ponia. - Sveikas, Tedai. Užeik.
Taip, ačiū. Tik norėjau dar kartą padėkoti
už tai, kad padėjai aną vakarą nepalūžti.
Visai gerai jaučiuosi ir, manau, tavo konsultacijos man nebereikia.
Įsitaisyk patogiai.
Gerai.
Ačiū. Sėdamės. Prisėsiu čia.
Kiek triukšmo.
Taip. Žinai, ką? Gal, žinai, pereisiu ant sofutės.
Štai taip. Dabar geriau?
Klausyk, kas aš toks?
Donas Dreiperis, ar ne?
Taip. Truputį oficialu. Nenoriu dėt batų ant stalo.
Žinai, ką? Gal prigulsiu. Štai taip.
Kojas pasidėsiu taip. Va taip, gerai?
Kaip du vaikai stovyklos lovoje…
Nežinau, ką daryt su ranka. Kažkaip…
Taip. Štai. Padarysiu taip.
Atsigulsiu tipiškai, kaip rodo visuose filmuose.
Gerai? Arba, žinai, ką?
Pasidėsiu čia, kad stuburui būtų geriau.
Tada… Taip, visai neblogai. Gerai.
Ir ką aš čia darau? Ar aš… Ne, panašu…
Lyg čiuožčiau vandens čiuožykloje ar panašiai. Pavyzdžiui, rogutėmis.
Taip. Atsiguliau kaip karste. Gerai.
Gal… Atsigulsiu taip.
Kaip? Dabar gerai?
Gal geriau atsisėsk.
Žinoma. Gerai. Taip.
Gerai.
Štai ir aš. Štai ir tu.
Labai intymi atmosfera. Arti vienas kito. Labai arti.
Kaip „Sopranų“ serijoje,
jokio bereikalingo smurto, kas man visai patinka.
Tik, labai gaila, be jokių vaišių.
Taigi…
Kas jis toks? Ką jis čia daro?
Viskas gerai, bičiuli? Taip? Labai gerai.
Labai sukalbamas vyrukas, tiesa? Tik linguoja sau.
- Ten nosinaitės? - Nosinaitės, taip.
Taip. Ir kam jos reikalingos?
Kartais žmonėms būna sunku suvaldyti emocijas.
- Ne visada, bet kartais. - Jo.
Kartais jie paprasčiausiai nusičiaudi.
Taip. Tikrai taip. Mes abu su tavim sutinkam.
Taip. Čia manęs nevargina alergija žiedadulkėms.
Gal čia, Anglijoje, mažiau žiedadulkių…
Gerai. Tai kada pradėsim?
Jau pradėjom.
- Pradėjom, kai įžengei pro šias duris. - Ką? Velnias!
Atsiprašau. Šitiek laiko iššvaisčiau,
kol blaškiausi iš vietos į vietą ir apžiūrinėjau tavo daiktus.
- Tai… - Tedai.
Taip?
Nesijaudink taip.
Gerai. Ne. Aš nė kiek nesijaudinu.
Taip.
Gerai.
Apie… Na, apie ką nori pasikalbėti?
Papasakok, kas nutiko aną vakarą.
Ne. Šito aš nedarysiu.
Gerai, nagi! Bėgam čia, greičiau.
Klausykit, vyručiai.
Yra du dalykai, kurių negali žinoti priešininkas, aišku?
Pirmas: jūsų namų adresas. Paminėsit mano žodį.
Jūsų adresu ims siųsti maistą ir kviesti greitojo reagavimo būrį,
patikėkit, jums tai nepatiks, o mano laikais
mes sulaukdavom tik melagingų telefono skambučių.
O kai atsirado galimybė nustatyti skambinančiojo tapatybę, jie išnyko,
ir labai gaila, nes tie išdaigininkai buvo tapę nacionaline vertybe.
Pagūglinkit ir sužinosit daugiau.
Bet aš nukrypau nuo temos.
Antras dalykas: priešininkas neturi žinot, kad esat pavargę.
Žinau, kad esat išvargę. Viską suprantu.
Bet nereikia taip akivaizdžiai rodyt.
Nenoriu matyti jūsų nuovargio veiduose ir to…
Aišku? Vaikštot po aikštę ir dejuojat. Ne, taip nieko nebus.
Aš noriu jus matyti kokius, treneri?
- Visada pasiruošusius! - Būtent, Vladimirai Putinai. Teisingai.
- Supratot? - Taip, treneri!
Gerai. Labai gerai. Stokitės, nagi.
Gerai. Puolėjai - su treneriu Neitu ir Berdu.
Gynėjai - su manim ir Rojum. Pirmyn.
Judinamės!
Taip. Gerai.
Treneri Neitai, tikiuosi, nepasikėlei ir treniruosi mus toliau.
Ačiū, Dani.
Sugalvok mums gerus pratimus. Dabar negali pasišiukšlinti.
Labai juokinga. Ačiū, Džeimi.
Mums pasisekė. Mus treniruos pats vunderkidas.
Svarbus žmogus.
Mirsiu iš juoko, Kolinai. Įsivaizduoji, kad stovi scenoje?
Ironiška, nes per anas rungtynes pasodinau tave ant atsarginių suolo.
Gerai. Rezultatyviausi žaidėjai - į aikštelę. Pirmyn.
Kolinai. O tu pasėdėk, gerai?
Esu stiprus ir gabus.
Tai - mano mantra.
Geras.
„BANTR“ - GAL REIKĖTŲ SUSITIKT…
Brolau, dvi dienos praėjo, ir nieko?
- Ne. - Gaila.
Kartais atsiranda trys taškeliai, bet greitai ir vėl dingsta.
Viskas baigta. Aš susimoviau.
Nereikia blogai apie save galvoti. Gal yra rimta priežastis, kodėl ji neatsakė.
Taip, gal ją partrenkė autobusas.
Arba traukinys.
Bet labiausiai tikėtina, kad tu jai nusibodai.
Gal jai paprasčiausiai nepatiko tavo žinutės.
Mėgstamiausias filmas - „La Troškinys“.
Klausykit. Gerai.
Nieko čia tokio. Man tas pats, jei ji…
Trys taškeliai.
Smūgis žemiau juostos.
Kitąkart pasiseks.
GAL ŠĮVAKAR?
Dieve. Atsakyk jam pagaliau. Jau dvi dienos praėjo.
Nežinau, ką jam pasakyt.
O jei pasakytum tiesą?
„Norėčiau susitikt,
bet bijau, kad tu neatitiksi idealo, kurį susikūriau galvoje.
Todėl ir toliau leisiu savo abejonėms
trukdyti susirasti tikrąją meilę.“
Jo mėgstamiausias filmas - „La Troškinys“. Nekoks pasirinkimas, tiesa?
Susitik su juo.
Koks skirtumas, koks jo mėgstamiausias filmas?
Bet „La Troškinys“ - tikras šedevras.
Ironiška, tas filmas - apie snobizmą ir apie tikrąjį meną.
Baik čia abejoti ir paskirk jam pasimatymą.
Gerai. O jei susitiksim, ir viskas pakryps į blogąją pusę?
Viskas visada pakrypsta į blogąją pusę. Santykiai yra košmaras.
Mano santykiai - kaip deguonis, be kurio negalėčiau gyventi.
Išskyrus Leslio santuoką, kuri - kaip iš paveiksliuko.
Tavo su Rojum santykiai - irgi erzinančiai tobuli visais atžvilgiais.
Ačiū.
Nežinau.
Viskas buvo daug paprasčiau, kai kartu nedirbome.
Toks jausmas, kad mes visad kartu.
Kur aš, ten ir jis, kaip šešėlis. Žavus ir plaukuotas šešėlis.
Ką jūs? Ko čia džiazuoji?
Kalbėjot apie mane?
- Taip, kalbėjom apie tave. - Ne.
- Didelio daikto. Eini? - Taip.
Atsakyk jam.
- Iki. - Iki.
Du, trys, keturi.
- Sveika. - Sveikas.
- Jau baigi? - Ne.
Darbų sąrašas - ilgesnis už ranką.
Ką? Už šitą ranką?
Galbūt.
Tu man trukdai.
Gerai. Grąžinsiu tau ranką.
Ačiū.
Pasiimsiu kaklą.
Rimtai, turiu krūvą darbų.
Jei nori čia būti, sėdėk tyliai kaip pelytė ant sofos
ir skaityk savo knygą, gerai?
Ačiū.
Vis viena trukdai.
Ką? Juk sėdžiu tyliai kaip pelytė ir skaitau knygą - kaip ir sakei.
Mane užveda, kai darai tą, ką sakau daryti.
- Labas, Tedai. - Kaip sekas, ponia?
Nesitikėjau, kad ateisi.
Na, aš pratęs viską daryti iki galo.
- Kaip jautiesi, Tedai? - Esu linksmas, sotus ir laimingas.
- O kaip tu, ponia? - Gerai.
Smagu girdėt.
Ar pirmąkart lankaisi pas psichoterapeutą?
Ne, ponia. Kurį laiką vaikščiojau į konsultacijas kartu su žmona.
Ir kaip sekėsi?
Kaip čia pasakius.
Aš esu Londone, o mano žmona - Kanzase,
ir tai yra gerai, nes jei ji išgirstų, kad tebevadinu ją žmona,
ji ne juokais supyktų.
Kiek laiko trunka tavo konsultacijos?
Paprastai - 50 minučių.
Aišku. Bet imi kaip už valandą?
Taip.
Kaip matau, nesi mano darbo gerbėjas.
Ne, ponia.
Kaip manai, kodėl?
Nori teisybės?
Tik teisybės, Tedai.
Nes manau, kad tai - nesąmonė.
Tu manęs nepažįsti. Tarp mūsų nėra nieko bendro.
Bet tu vis viena tikiesi, kad atversiu tau širdį,
išklosiu tau savo gyvenimą.
Problemas, klaidas, didžiausias paslaptis.
Bet tu klausysi ne todėl, kad aš tau rūpiu.
Ne. Tu klausysi todėl, kad tau už tai moka.
Moka už tai, kad pasižymėtum pastabas ir diagnozuotum mano bėdas.
Ir ką gali man pasakyti? Kad visos bėdos - iš vaikystės?
Sakai, kad tau rūpi tiesa.
O pati imi pinigus už valandą, nors konsultuoji tik 50 minučių.
Todėl ir sakau, kad nesąmonė.
AR NEITANAS ŠELIS JAU GALI TRENIRUOTI SAVO KOMANDĄ?
- Sveiki. - Neitanai.
O Dieve.
- Atsiprašau. - Atsiprašau, Semai.
Ponia Velton. Sveiki.
- Vadink mane Rebeka. - Rebeka. Atsiprašau, Rebeka.
Tie prietaisai.
Esam susiję kaip niekada, nors ir būdami toli vienas nuo kito.
Ar ir jūs norėjot pasakyti tą patį?
Taip. Tą patį.
- Gerai. Gražios dienos. - Ačiū. Iki pasimatymo.
- Ir jums. Iki. - Iki, Semai.
Taip.
VADOVO KABINETAS
Sveikutis. Štai ir naujieji rašikliai.
Paliksiu juos čia.
Gerai, ačiū.
Gerai.
Atsiprašau. Nepastebėjau tavęs, Kolinai.
Maskuojanti striukė.
Neitai, galime pasikalbėt?
Kalbėk.
Norėjau paklaust… Na, galvoju, ką aš padariau, kad pyksti ant manęs.
Ar dėl vakarykščio pajuokavimo?
Danis ir Džeimis irgi pasijuokė iš tavęs, bet tu ant jų nesupykai.
Taip, galiu… Taip. Ne, aš galiu paaiškint…
Supranti, Džeimis ir Danis - kaip Pikasas ir Gogenas.
Pedofilai?
Dailininkai. Jie - dailininkai.
O tu, Kolinai, tu irgi tapai, bet tavo paveikslai neatsiduria muziejuose.
Jie kabo…
Tu esi kaip paveikslas „Holiday Inn“ viešbučiuose.
Tu neįkvepi ir nejaudini žmonių.
Tiesiog esi. Uždengi dėmę ant sienos.
Atlieki savo darbą, taip kad… ir toliau atlik savo darbą.
Gerai?
TRENERIO ASISTENTAS MUS IŠGELBĖJO!
Čia tu.
Sveikas.
Sveika, maniau, kad metei rūkyti.
Ką? Taip, mečiau. Rūkau, kad užgožčiau sportbačių smarvę.
Labai protinga.
O kodėl sėdi čia?
Noriu pabūt viena.
Žinojau, kad rasiu tave čia.
Mes su Kyle nusprendėm, kad rūkymas šiame kambaryje nesiskaito.
Išsidavėm.
- Bet aš tikrai norėjau pabūt viena. - Nuo ko?
Nuo Rojaus. Jis sėdi mano kabinete ir skaito „Da Vinčio kodą“.
Ir vis aiškina man apie tamplierių riterius.
Atsiprašau, atėjau… paimti sportbačių.
Mes tau netrukdysim.
Ačiū.
Klausykit, Rojus yra geriausias. Aš tikrai taip manau. Ir jūs tą žinot.
Bet kartais aš noriu pabūt viena, suprantat?
Kyle, baik vieną kartą skųstis.
Taip. Ačiū.
Tiesiog pasakyk jam viską tiesiai į akis.
Na, nežinau, bose. Kartais reikia palaukti ir turėti kantrybės.
Taip atsiranda raugintos daržovės.
- Ir degtinė. - Ypač tyras alyvuogių aliejus.
- Ir laiškai. - Ką?
- Buteliuose. - Taip.
Vilai, gali nuimt nuo marškinėlių mano vardą
ir uždėt truputį didesnį?
Ką jūs?
- Jie kalba apie Rojų. - Ką?
- Atsiprašau. - Piktas senas nuopisa.
Sutinku, kad jis - piktas,
bet kiti du žodžiai - įžeidimas.
Rojus - ne toks. Jis yra tobulas.
Žinau, ką sakau, nes praleidžiu su juo kiekvieną mielą minutės sekundę,
kiekvieną mielą valandą, aišku?
Gerai, tiesiog pasakyk jam, kad tau…
Sveikas, mielasis.
Kalbat apie mane?
- Taip. - Tiksliai.
- Eini? - Taip.
- Iki. - Iki.
Adios, muchachos.
- Kaip sekas? - Sveikutė.
Tie tamplierių riteriai…
Visur mėtosi tavo daiktai.
Tu turi daugiau daiktų už mane.
Ką? Apsidairyk aplinkui! Visur - tavo daiktai. Tik…
Pažiūrėk vonioje! Pažiūrėk, kiek ten tavo daiktų…
Kaip tu?
- Kaip tu? - Ką darai?
Žiūriu „Seksą ir miestą“.
Tu ką - dezodorantų maniakas?
Jie skirtingo kvapo.
Žiūrėk toliau. Aš paskaitysiu.
Gerai.
Pala. Tu vartoji „Rogaine“? Nežinojau, kad tau reikia…
Prevencijai.
- Tau slenka plaukai? - Nenoriu apie tai kalbėt!
Pasirodo, net tik moterys turi savo keistenybių.
Čia - mano daiktai! Nesikuisk po mano daiktus.
O po mano daiktus tau patiko kuistis?
Negali būt.
Aš nesikabinėju prie tavęs. Be to, priėmiau tave pas save.
Negaliu užverst knygos, labai trumpi skyriai.
Užsičiaupk.
- Užsičiaupt? - Taip, užsičiaupk.
Man liepi užsičiaupti?
O Dieve.
Tiesiog patylėk!
Ant to vyruko šlaunies - dygliuota juosta…
Po galais, Rojau!
Kas yra? Nori, kad tau paskaityčiau?
Ne. Aš… Ne, noriu pažiūrėt savo serialą,
o tu man trukdai!
Noriu pabūt viena. Nereikia man skaityti, manęs jaudinti
ir amžinai būt šalia, bliamba!
Nenori, kad tave jaudinčiau?
Ne! Aš… Taip, kartais noriu. Bet ne visąlaik.
Kartais noriu pabūti viena.
Pala, tai štai ką su visais aptarinėjai?
Taip. Bet tu nekreipei dėmesio.
Nes galvojau, kad kalbi apie niekus,
pavyzdžiui, kad vonioj po manęs lieka daug plaukų.
Ten tikrai lieka daug plaukų, bliamba.
O tu visiems skundeisi, kad visur tave sekioju
ir limpu prie tavęs, bliamba, kaip koks magnetukas ant šaldytuvo.
Visiškas kvailys.
Eina šikt, bliamba!
Šūdas.
Savaitės didvyris - trenerio asistentas Neitas Šelis
su savo drąsia strategija rungtynių pabaigoje,
užtikrinusia „Ričmondui“ vietą pusfinalyje.
Tenka pripažinti,
vunderkidui atėjo laikas turėti savo komandą.
Laukiniai instinktai ir, jei galima taip sakyti, puikus…
Dieve.
Čia tu. Atsiprašau.
Buvai nemandagus su Kolinu.
Ne šiaip nemandagus. Subjektyvus ir grubus.
Ne, esi visiškai teisus…
Pasakei Tedui?
Ne. Tik tau.
Gerai.
Daugiau taip nedaryk.
Durys - už tavęs.
Taip.
Pala, tai mano…
Labas.
Pusryčiams valgiau košės. Ačiū, kad paklausei.
„Ir kaip košė?“ Galėjai ir paklausti, mažuti.
Ji buvo per karšta ir, jei atvirai, per tiršta,
todėl nusideginau liežuvį ir vos neužspringau.
Nekokia dienos pradžia.
Sveikas, Tedai.
Tikėjausi, kad ateisi.
Tikrai? Kodėl?
Pats sakei, kad viską darai iki galo.
Galiu pasakyt atvirai?
Kas? Ūsuose įstrigo snarglys?
Ne… pajuokavau. Atsiprašau, klausau tavęs.
Tu mane įskaudinai, kalbėdamas apie mano darbą…
kad jei psichoterapeutas gauna atlyginimą,
jam daugiau niekas nerūpi.
Noriu tavęs paklaust. Ar treniruotum už dyką?
Taip, treniruočiau.
Bet ar treniruoji?
Ne, ponia.
Bet tau rūpi tavo žaidėjai, tiesa?
Taip, ponia.
Tai kodėl galvoji, kad mano atveju yra kitaip?
Aš juk negalvoju, kad visi treneriai - savimylos kvailiai.
Čia gerai pasakei.
Davei man pylos.
Klausyk, labai dėl to atsiprašau, tikrai.
Nesuvaldžiau emocijų, prikalbėjau kvailysčių ir išrūkau iš čia.
Visiems pasitaiko.
Užsiimti savimi būna baugu.
Kautis arba trauktis - natūrali reakcija. Tu darei ir viena, ir kita.
Esi labai plataus spektro.
Kaip koks garsus aktorius.
Tai manai, kad aš bijau, ką?
Taip.
Gal aš nenoriu sužinoti tiesos.
Tedai, tiesa tave išlaisvins.
Bet iš pradžių ji tave įsiutins.
Na, tavo naujoji pravardė galėtų būti „Tiesa“.
Na, negaliu būt tavo mokytoja, retkarčiais nebūdama kankintoja.
Man patiko.
Žinojau, kad tau patiks.
Gal pradėsime?
Gerai, ponia.
Labai gerai, džentelmenai. Treniruojantis reikia giliai kvėpuoti.
Kad deguonis nueitų iki pat jūsų prostatos.
Ir nepamirškit - gyvenam čia ir dabar.
Gyventi šią akimirką yra dovana. Kurią gauname veltui.
Taip.
Gerai, bet pradžioje treneris Neitas nori jums kažką pasakyti.
- Taip. Ačiū, Tedai. - Varyk, Neitai.
Taip… ačiū…
Tik norėjau pasakyti…
Iš tikrųjų tai aš noriu atsiprašyti.
Kolinai,
vakar pasielgiau kaip, supranti…
- Šiknius? - Šūdžius?
Pimpis?
Įžeistas drugelis.
Taip. Elgiausi kaip sumautas šūdinas įžeistas drugelis…
bet aš… nuoširdžiai atsiprašau, ir daugiau tai nepasikartos, todėl…
- Aš nepykstu, žmogau. - Tada gerai.
Gerai.
- Gerai. - Apsikabinam.
- Gerai. - Aš kažko nežinau?
Gerai. Taip. Puiku.
Turiu dėl ko susirūpinti?
Visada sakau, kad geriausias troškinys yra tas,
kurį per naktį palieki ant viryklės,
užmigęs nuo nuobodaus filmo ir padauginęs alaus.
Suprantu, Kolinai. Taip.
Gana, vyručiai! Šios dienos planas bus toks.
Žirneliai ir morkos - su treneriu Rojum.
Visi kiti jautienos gabaliukai - su manim. Prie darbo.
Ką?
Pagrindiniai žaidėjai - su Rojum, atsarginiai - su treneriu.
Aišku.
Taip ir reikėjo sakyt, ane?
Rišarai!
Švilpukas!
Švilpukas, pasakiau!
Rojau, kodėl negali naudotis normaliu švilpuku?
Juk sakiau, mano lūpos jautriai reaguoja į metalą su priemaišom,
todėl man išberia burną.
Džeimi, ką čia išdarinėji, bliamba?
Rišaras pabėga nuo gynėjo, atsiduria vartininko zonoje, o tu bėgi į kitą pusę?
Norėjau apgauti savo gynėją.
Jis - tavo komandos draugas.
Jam reikia, kad bėgtum link kamuolio ir padėtum jam.
Visiems aišku?
Su visa pagarba, treneri, bet jam ne to reikia iš manęs.
Jam reikia, kad suteikčiau jam daugiau erdvės.
Ką sakai?
Geriausia, ką galiu padaryt šioje situacijoje, yra suteikti jam erdvės.
Jis teisingai sako.
- Taip, žinau. Išmokau iš Pepo. - Jis išmoko iš Kreufo.
- Reikia sakyt „Kroifas“. - Gerai, angliuk.
Nesvarbu. Esmė ta, kad Rišarui nereikia, jog būčiau šalia.
O kadangi jis yra mano komandos draugas,
turiu juo pasitikėti ir daryti viską, kad jam būtų gerai, ane?
Bliamba!
Juk aš nieko blogo nepasakiau.
Štai jis, štai!
Treneri Neitai, turim tau dovaną.
Taip. Gerai, kad atsiprašei, nes būtų buvę nepatogu.
VUNDERKIDAS 1
„Vundekidas“.
Nes tu taip sakai vietoj „vunderkindo“,
kaip iš tikrųjų reikėtų sakyti.
- Tai bent. - Čia Vilas sugalvojo.
Tikrai?
Na, labai graži pravardė, jei ką, taip kad į sveikatą.
Į sveikatą.
Ne, ačiū. Aš iš tikrųjų sakiau „vunderkindas“, bet…
Nuostabu, Vilai. Labai juokinga.
- Šaunuolis. - Ačiū.
- Šaunuolis. - Gerai. Ačiū.
„Jei muzika yra meilės maistas, grokite toliau.
Man jos niekada nebus gana“.
Jei tai tavo šmaikštus būdas paklaust, ar noriu dar vieno, tuomet atspėjai.
Taip ir žinojau.
Palauk. Tuojau ateisiu. Ačiū.
Mėgstamiausia aludė.
Trentas Krimas, „The Independent“. Už ką man tokia garbė?
Buvau atėjęs čia užkąsti.
Bet jei jau susitikom, gal pateiksi oficialią versiją,
kodėl išėjai, nesibaigus rungtynėms su Totenamu?
Oficialią versiją?
Maniau, visi žino, kad buvau apsinuodijęs maistu.
Ne šios aludės maistu.
Taip. Žino. Bet norėčiau išgirst tai iš tavęs.
Gerai, na, buvau apsinuodijęs maistu.
Bet aš labai gerbiu tavo skaitytojus,
todėl nuo tolesnių nemalonių smulkmenų susilaikysiu.
- Aišku. - Bet dabar esu sveikas kaip ridikas.
Buvai apsinuodijęs maistu, dabar esi sveikas kaip ridikas…
Kaip pirštu į akį.
Visada malonu su tavim šnektelti.
Ačiū, Mei.
Į sveikatą, branguti.
Šūdas.
Rojau?
Sveikutė.
Sveikas.
Palieki mane?
Ką?
Ne.
Siri.
Dainos iš sąrašo „Rojus atsiprašo, kad nesuprato Kylės“.
Pavogiau tas rožes iš tavo kaimynės sodelio.
Nuraškiau jų žiedlapius.
O čia…
Fybės lempa, kurią turėsiu jai grąžinti,
nes kitaip gausiu į kaulus.
Ir pėdų šveitiklis ar kažkas panašaus.
Moteris sakė, kad labai padeda sudiržusioms pėdoms.
Ką? Nori pasakyt, kad mano pėdos - netvarkingos?
Mažule, tavo pėdos tokios pat klasiškos, kaip ir tu, bliamba.
Bet aš verčiau patylėsiu.
Nubėgimo latake radau tiek savo plaukų,
lyg ten būtų įstrigusi ir paskendusi žiurkė, bliamba.
O Dieve.
Dabar mažiausiai tris valandas manęs nematysi ir negirdėsi.
Ačiū.
TRENERIO NEITO INICIATYVA - SVEIKINTINA
ŠAUNUOLIS, NEITAI! SUPER!
ŠLOVĖ KURTAMS! ŠAUNUOLIS TRENERIS NEITAS
GAL NEITAS IR PADĖJO „RIČMONDUI“ LAIMĖTI,
BET VIS VIENA JIS - LŪZERIS
Jei dar kartą mane pažeminsi,
labai pasigailėsi.
Išvertė Laima Banionienė