ДЕН БРАУН «КОД ДА ВІНЧІ»
-Гей, мала. -Гей, малий.
Доброго ранку.
Гей.
-Бувай. -Бувай.
Гей! Ти не до себе в кабінет ідеш?
Ні. Спершу зайду в кафе випити чаю.
Добре.
Можна з тобою?
Так, авжеж.
Кльово.
ВЕЛИКИЙ НЕЙТ УРЯТУВАВ «РИЧМОНД»
ТАК, НЕЙТЕ! – ВОДЕРКІД
НЕЙТ – КРАСЕНЬ!
ПОМІЧНИК ТРЕНЕРА НЕЙТ ЗІРКА ЦЬОГО МАТЧУ
Правильно.
Прийміть ще один дурний закон, який скасуєте через тиждень. Ідіоти.
Ти знову говориш з газетою, коханий?
Скажеш, коли газета відповість.
Привіт. Привіт, мамо.
-Привіт, синку. -Це тобі.
Дякую. З якої нагоди?
Просто так. Звичайний день.
Гей.
Це ж треба.
Гарна коробка.
Тату.
Нейтане.
«ВОДЕРКІД» ЗДОБУВ ПЕРЕМОГУ
Ти глянь.
Навіть прості люди тепер можуть потрапити в газети.
Кажуть, скромність – це не думати про себе як про меншого,
а думати про себе менше.
Мій диво-хлопчику.
Вибач, мамо, водеркід.
Насправді вундеркінд, але я сказав так.
Але я просто не…
Тед Лассо
-Привіт, док. -Привіт, Теде. Заходьте.
Я ще раз хотів подякувати
за вчорашню допомогу.
Мені вже значно краще. Не знаю, чи потрібна консультація.
Влаштовуйтеся зручніше.
Добре.
Дякую. Я сяду. Сяду тут.
Який шум.
Так. Знаєте що? Мабуть, я сяду на диван.
Отак краще.
То хто я тепер?
Дон Дрейпер, так?
Це трохи формально, так? Не хочеться ставити сюди ноги у взутті.
Знаєте що? Я ляжу. Отак.
Ноги покладу сюди.
Як діти на двоповерховому ліжку в таборі…
Не знаю, що робити з рукою.
А, от що можна зробити.
Класика, як на карикатурах з «New Yorker».
Знаєте що?
Покладу подушку під коліна, щоб вирівняти хребет.
Тоді… О, як зручно. Добре.
А далі що робити? Просто… Ні, це…
Ніби я катаюся на водних гірках чи щось таке. Як на санях.
А це як у труні. Ну, добре.
А якщо… Зробімо так.
А якщо так? Так добре?
Мабуть, краще буде сісти.
Добре. Так.
Гаразд.
Отак. Ось і ви.
Так близько. Інтимна зона.
Це ніби серія «Клану Сопрано»,
але без невмотивованого насильства, й це добре.
Хоча спагеті з молюсками теж немає, а це погано.
Отже…
А це хто такий? Яка в нього історія?
Як справи, друже? Усе гаразд?
Який він молодець. Просто робить свою справу.
-У вас там серветки, так? -Так, серветки.
А навіщо?
Іноді люди не можуть опанувати емоції.
-Не завжди, але іноді. -Так.
А іноді люди просто чхають.
Саме так. Ми обидва з вами згодні.
Ну, в мене тут алергії немає.
Мабуть, у Британії пилку мало, тож…
Що ж. З чого почнемо?
Ми вже почали.
-Ми почали, коли ви увійшли. -Що? О чорт!
Вибачте. Я вже згаяв стільки часу,
вовтузячись на дивані й розглядаючи ваше обладнання.
-Це… -Теде.
Так.
Не хвилюйтеся.
Так. Ні, я зовсім не хвилююся.
Так.
Добре.
Про що ви хочете поговорити?
Розкажіть, що сталося кілька днів тому.
Не хочу розповідати.
Увага, усі сюди. Сюди.
Увага, хлопці.
Ви не повинні повідомляти суперникам дві речі.
По-перше, вашу домашню адресу. Повірте.
До вас постійно заїжджатимуть доставка їжі та загони спецпризначення,
і це безумство, бо в мої часи
боятися варто було лише телефонних пранкерів.
З появою визначника номера телефонні пранки закінчилися,
і дуже шкода, бо Jerky Boys були національною гордістю.
Поґуґліть їх коли-небудь.
Але я відволікся.
По-друге, суперники не повинні знати, що ви втомилися.
Я знаю, що ви виснажені, я це розумію.
Але не показуйте цього.
Не ходіть з утомленими обличчями й…
Ясно? Хекати на полі не треба. Дякую.
Ви повинні демонструвати що?
-Готовність до гри. -Круто, Володимире Путін.
-Зрозуміли? -Так, тренере!
Добре. Тоді вставайте.
Напад, лишайтеся тут з тренерами Нейтом і Бердом.
Захист, ходімо зі мною й Роєм. Швидко.
Ворушіться!
Так. Добре.
Тренере Нейт, надіюся, ви не надто великий, щоб тренувати нас.
Дякую, Дані.
Вправи ж будуть потужні, такі, як ваша репутація?
Дуже смішно. Дякую, Джеймі.
Нам пощастило. Нас тренуватиме сам Водеркід.
Велике цабе.
Дуже смішно, Коліне. Ти тепер гуморист?
Це трохи іронічно, бо я тебе замінив на тому матчі.
А тепер усі, хто вміє забивати голи, ідіть на поле. Бігом.
Коліне, а ти відпочинь.
Я сильний і здатний на все.
Це моя мантра.
Круто.
НАЙКРАЩІ ЛЮДИ ЗАХІДНОГО ЛОНДОНА
БАНТР – МОЖЕ, ВАРТО ЗУСТРІТИСЯ…
Брате, минуло два дні. Досі нічого?
-Ні. -Ой-ой.
Іноді з'являються три крапки, але потім знову зникають.
Це кінець. Я облажався.
Не треба негативу, аміґо. Може, у неї є причина не відповідати.
Так, може, її збив автобус.
Або поїзд.
Скоріше, вона втратила інтерес до цих стосунків.
Перечитала повідомлення й побачила, які вони тупі.
Мій улюблений фільм – «Рататуй».
Гей, слухайте.
Це не має значення. Мені все одно, чи вона…
Три крапки.
Оце удар по яйцях.
Іншим разом.
МОЖЕ, СЬОГОДНІ?
О боже. Відповідай уже. Два дні минуло.
Я не знаю, що сказати.
Може, правду?
«Я б з радістю,
але боюся, що ти не схожий на фантазію, яку я собі створила.
І я дозволю своїй невпевненості
стати на заваді пошуку справжнього кохання».
Його улюблений фільм – «Рататуй». Це тривожить, правда?
Зустрінься з ним.
Яка різниця, який у нього улюблений фільм?
А «Рататуй» – це шедевр.
Іронічно, але він про снобізм і про те, що мистецтво може бути будь-де.
Не вагайся, трахнися з мультяшним щуром.
Добре. А якщо ми зустрінемося і все піде не так?
Щось завжди йде не так. Усі стосунки – кошмар.
Мої стосунки – кисень, який дарує мені життя.
Крім шлюбу Леслі, гарного, як вітальна листівка.
У вас з Роєм теж ідеальні стосунки, і це дратує.
Дякую.
Я не знаю.
Коли ми разом не працювали, було легше.
Ми постійно разом.
Куди я не піду, він за мною, як тінь. Гарна волохата тінь.
Що тут у вас? Чому ви співаєте джаз?
Ви говорили про мене?
-Так, ми говорили про тебе. -Ні.
-То й що. Їдемо? -Так.
Відповідай йому.
-Бувайте. -Бувай.
Два, три, чотири.
-Алло. -Ага.
-Ти закінчила? -Зовсім ні.
У мене список справ завдовжки з мою руку.
За цю руку?
Можливо.
Гей, ти не допомагаєш.
Добре, віддам тобі твою руку назад.
Дякую.
Візьму твою шию.
У мене справді багато роботи.
Якщо хочеш бути тут, сиди тихо на дивані
й читай свою книжку.
Дякую.
Це теж не допомагає.
Що? Я роблю, як ти сказала. Сиджу тихо й читаю книжку.
Ти робиш те, що я кажу, і це так сексуально.
-Привіт, Теде. -Як справи, док?
Дивно, що ви повернулися.
Люблю все доводити до кінця.
-Як ви, Теде? -Просто супер-пупер.
-А ви, док? -Усе гаразд.
Радий це чути.
Ви вперше прийшли до психотерапевта?
Ні, мем. Ми з дружиною кілька разів ходили до сімейного психотерапевта.
І як успіхи?
Подивимося.
Я тут, у Лондоні, а моя дружина в Канзасі,
і це добре. Якби вона чула, що я й досі називаю її своєю дружиною,
то розлютилася б.
Скільки тривають розмови з вами?
Сеанси зазвичай тривають 50 хвилин.
Ясно. Але вам платять за годину, так?
Правильно.
Вам не подобається моя професія?
Не подобається.
Як думаєте, чому?
Хочете правду?
Мене цікавить тільки правда, Теде.
Бо я думаю, що це фігня.
Ви мене не знаєте. Ми нічого не пережили разом.
А ви чекаєте, що я виверну душу
й поділюся всіма ганебними подробицями мого життя.
Бійками, помилками, брудними таємницями.
Але ви це слухатимете не тому, що я вам не байдужий.
Ні, ви мене слухатимете, бо вам за це платять.
Вам платять за те, що ви робите нотатки й діагностуєте мої страхи.
А потім що? Звинуватите в усьому моїх батьків?
Ви сказали, що вас цікавить правда.
Але ви берете гроші за годину, працюючи лише 50 хвилин.
Як я вже сказав, це фігня.
ЧИ ГОТОВИЙ НЕЙТАН ШЕЛЛІ САМ ТРЕНУВАТИ КОМАНДУ?
-Привіт. -Нейтане.
О боже.
-Вибачте. -Вибач, Семе.
Міс Велтон. Вітаю.
-Називай мене Ребекка. -Ребекка, вибачте.
Ці прилади, так?
Ми ніколи не були такі близькі, але й водночас такі далекі.
Ви це хотіли сказати?
Саме так.
-Вдалого дня. -Так. До зустрічі.
-Так. Бувайте. -До зустрічі, Семе.
Так.
МЕНЕДЖЕР
Привіт. Нові ручки.
Залишу їх тут.
Так, добре.
Гаразд.
Коліне, вибач, не помітив.
Це камуфляж.
Нейте, можна тебе на два слова?
Так, слухаю.
Я хотів спитати, чи не образив тебе чимось.
Мені здалося, ти образився на мій учорашній жарт,
але Дані й Джеймі теж жартували з тебе, а на них ти не образився.
Так. Я можу це пояснити.
Розумієш, Дані й Джеймі як Пікасо й Ґоґен.
Педофіли?
Митці. Вони митці.
А ти, Коліне, теж умієш малювати, але твої роботи не висять у музеях.
Вони висять…
Ну, ти як картина у «Holiday Inn».
Ти не надихаєш. Ти не зворушуєш людей.
Ти просто висиш. Закриваєш пляму крові.
Ти працюєш, то й працюй.
Гаразд?
ПОМІЧНИК ТРЕНЕРА ВСІХ УРЯТУВАВ!
А, це ти.
Привіт.
Я думав, ти кинула курити.
Що? Так. Це просто щоб перебити запах бутсів.
Розумно.
А чому ти тут?
Хотіла побути на самоті.
Я знала, що ти тут.
Ми з Кілі вирішили, що в цій кімнаті куріння не рахується.
Попалася.
-А ще я хотіла відпочити. -Від чого?
Від Роя. Він у моєму кабінеті читає «Код да Вінчі».
І постійно щось бурмоче про тамплієрів.
Вибачте, я зайшов по бутси.
То бери.
Дякую.
Мені дуже добре з Роєм. Справді. Ви це знаєте.
Просто іноді мені треба побути самій.
Кілі, не ділися своїми скаргами з нами.
Беру. Дякую.
Розкажи людині, якої це стосується.
Не знаю, бос. Іноді дещо варто закупорити.
Наче мариновані огірки.
-І горілку. -Оливкову олію.
-І записки. -Що?
-У пляшках. -Так.
Гей, Вілле, можеш видалити моє ім'я з футболки
й написати його більшими літерами?
Що тут?
-Вони говорять про Роя. -Що?
-Вибачте. -Нестерпний старий буркотун.
Про буркотуна згоден,
а інші два слова образливі.
Рой не такий. Він ідеальний.
Я це знаю, бо проводжу з ним кожну хвилину кожної секунди
кожної години кожного дня, ясно?
То просто скажи йому, що ти…
О, коханий.
Говорите про мене?
-Так. -Однозначно.
-Готова їхати? -Так.
-Бувайте. -Бувайте.
Адьйос, мучачос.
-Як ти? -Гей.
Орден тамплієрів…
Бо твій мотлох усюди.
Твого мотлоху тут більше.
Що? Сам подивись! Тут купа твого мотлоху. Просто…
Подивися на цю ванну! Бачиш, скільки мотлоху…
Привіт.
-Привіт. -Що робиш?
Дивлюся «Секс і місто».
Ти що, колекціонер?
Це різні запахи.
Приємного перегляду. А я почитаю.
Добре.
Хвилинку. Ти користуєшся регейном? Я не знала, що ти…
Це профілактика.
-У тебе випадає волосся? -Не хочу про це говорити!
Здається, не тільки жінки мають секрети.
Це мої речі! Не копирсайся в моїх речах!
Ти з радістю копирсався в моїх.
Не може бути.
Я не роблю нічого «завжди». І я тебе впустила.
Розділи такі короткі, не відірватися.
Замовкни.
-Замовкнути? -Так, замовкни.
Кажеш мені замовкнути?
О боже.
Будь ласка, замовкни!
Чувак носить пасок з шипами…
Чорт забирай, Рою!
Що? Прочитати тобі?
Ні, я… Ні, я просто хочу подивитися серіал,
а ти мені заважаєш!
Я хочу, щоб ти якийсь час не читав мені, не заводив мене
чи просто не був увесь час поруч!
Не хочеш, щоб я тебе заводив?
Ні! Я… Так, іноді хочу. Але не постійно.
Іноді мені треба побути самій.
Стривай, ти про це говорила з усіма?
Так. Але тобі все одно.
Мені все одно, коли це звичайні речі
типу пліток чи скільки волосся я залишаю в сифоні.
Волосся дуже багато.
Ти всім казала, що я чіпляюся до тебе,
як нещасний магніт до холодильника.
Я ідіот.
До біса все це!
Чорт.
О чорт.
Герой цього тижня – помічник тренера Нейтан Шеллі.
Його героїчна стратегія закінчення гри
вивела «Ричмонд» у півфінал.
Ми всі згодні,
що Водеркід може сам тренувати команду.
Дикунські інстинкти й чудова подача…
Боже. Ого.
Це ти. Вибач.
Ти нагрубіянив Коліну.
Не лише нагрубіянив. Це було образливо й дивно.
Так, твоя правда…
Ти сказав Теду?
Ні. Це між нами.
Добре.
Старайся краще.
Зачини за собою двері.
Так.
Чекай, це ж мій…
ВІТАЄМО В ФК «РИЧМОНД»
Привіт.
Я їла на сніданок вівсянку. Дякую, що спитав.
«І як?» Чудове питання, коханий.
Вона була надто гаряча й надто густа,
я обпекла язика, мало не вдавилася й не померла.
Ранок поки що не дуже добрий.
Вітаю, Теде.
Я знала, що ви вернетеся.
Справді? Чому?
Ви сказали, що не здаєтеся.
Можна, я скажу відверто?
Що? У мене козуля на вусах?
Ні, я жартую. Вибачте. Продовжуйте.
Мене образили ваші слова про мою професію…
нібито психотерапевтам платять,
і тому їм байдуже до пацієнтів.
Дозвольте спитати. Ви тренували б безплатно?
Так, тренував би.
А тренуєте?
Ні, мем.
Але ваші гравці вам не байдужі?
Так, мем.
То чому ви думаєте, що в мене не так само?
Я ж не вважаю всіх тренерів дурними мачо.
Логічно.
Ви мене переконали.
І, будь ласка, вибачте,
що я розхвилювався, наговорив різного й пішов, грюкнувши дверима.
Таке буває.
Самодопомога може лякати.
«Боротися чи тікати» – природна реакція. Ви зробили й те й те.
Вражаючий діапазон емоцій.
Стережися, Ґленн Клоуз.
Думаєте, мені страшно?
Думаю, так.
Так.
Мабуть, я не хочу дізнатися правду.
Теде, правда вас визволить.
Але спершу розлютить.
Мабуть, ваше нове прізвисько має бути «Правда».
Щоб вас навчити, доведеться вас помучити.
Непогано.
Я знала, що вам сподобається.
То що, почнемо?
Так, мем.
Отак, джентльмени. Глибокий вдих на розтяжці.
Хай солодкий кисень дійде аж до простати.
І зосереджуйтеся саме на цій миті.
Мить минає миттєво. Жити тут і зараз – це справжній дар.
Так.
Ти хотів щось сказати до початку тренування, Нейте?
-Так. Дякую, Теде. -Промовляй, Зайко Зай.
Так. Дякую…
Перш ніж ми почнемо, я хотів…
Я просто хотів вибачитися.
Коліне,
вчора я поводився трохи як…
-Засранець? -Козел?
Вилупок?
Поранений метелик.
Так, я був засранцем, вилупком, козлом і пораненим метеликом,
але мені… Мені дуже прикро, більше такого не буде…
-Усе гаразд, пацан. -Ну, добре.
Добре.
-Гаразд. -Іди сюди.
-Добре. -Я щось пропустив?
Усе, усе. Добре.
Мені треба якось реагувати?
Як я кажу, іноді найкраще рагу виходить,
коли ти залишаєш його на плиті на цілу ніч,
бо напився пива й заснув під «Громадянина Кейна».
Знаю, Коліне.
Увага, хлопці! На сьогодні план такий.
Горох і морква – до тренера Роя.
А ви, шматки яловичини, йдете зі мною. До роботи.
Що?
Основний склад – у Роя, резерв – у тренера.
Ясно.
Тоді так і скажи. Розумієш, про що я?
Гей, Рішар!
Свисток!
Гей, я сказав: «Свисток!»
Рою, чому ти просто не свистиш?
Я ж казав: у мене алергія на метал,
від свистка висипка на губах.
Джеймі, що ти робив?
Рішар обійшов захисника, дійшов до штрафної, а ти побіг не туди?
Я блокував іншого захисника.
Це гравець твоєї команди.
Ти повинен бігти до м'яча й підтримати його.
Усі зрозуміли?
з усією повагою, тренере, йому потрібно не це.
Йому потрібне місце для маневру.
Що ти сказав?
Найкраще в цій ситуації – не втручатися.
Взагалі-то, він має рацію.
-Мене цього навчив Пеп. -А Пепа – «Крайф».
-Правильно «Кройф». -Добре, англієць.
Та нехай. Найважливіше – Рішар не хоче, щоб я був дуже близько.
Оскільки він мій товариш,
я маю вірити, що він зробить якнайкраще.
Чорт!
Цього разу я не казав нічого поганого.
Ось і він!
Тренере Нейт, у нас для тебе подарунок.
Добре, що ти вибачився, інакше було б незручно.
ВОДЕРКІД 1
«Водеркід».
Бо ти сказав це замість «вундеркінд»,
що було б правильно.
-Ого. -Це придумав Вілл.
Гей.
Правда?
Це гарне прізвисько. Вітаю.
Ура.
Так, дякую. Взагалі-то, я сказав «вундеркінд», але…
Але це чудово, Вілле. Дуже смішно.
-Це круто. -Дякую.
-Молодець. -Так. Дякую.
«Кохання живить музика, грайте
щедро й голосно».
Якщо ви так хитро питаєте, чи хочу я ще, ви вгадали.
Так і знала.
Зачекайте, будь ласка. Я на дві хвилини.
Ви теж у цьому пабі.
Трент Крімм з «Індепендент». Чим зобов'язаний?
Зайшов попоїсти.
Та якщо ми вже тут, я хотів би почути офіційний коментар,
чому ви пішли з матчу зі «Спурс» раніше.
Офіційний коментар?
Усі знають, що в мене було харчове отруєння.
Я отруївся не тут.
Так, усі знають. Але попрошу від вас цитату.
Ну, добре. У мене було харчове отруєння.
Я дуже поважаю ваших читачів
і не наводитиму огидних подробиць того, що сталося.
-Так. -Але тепер я цілком здоровий.
Отже, у вас було харчове отруєння, а тепер ви цілком здорові.
Правильмундо, Дікембе Мутомбо.
Гарно поговорили.
Дякую, Мей.
Завжди рада, дорогенький.
Чорт.
Рою!
Привіт.
Ти йдеш від мене?
Що?
Ні.
Привіт, Сірі.
Увімкни плейліст «Рой вибачається, що не розумів Кілі».
Я вкрав троянди в сусідському садку.
Наскуб пелюсток.
А це…
це нічник Фібі, його треба буде віддати,
а то вона сердитиметься.
А це шкрябалка для ніг.
Продавщиця сказала, добре для зашкарублих п'ят.
Що? Думаєш, у мене зашкарублі п'яти?
Мала, мені дуже добре з тобою, але твої п'яти в жахливому стані.
Але я не маю права тебе осуджувати.
У сифоні було стільки мого волосся,
ніби там потонув щур.
О боже.
А тепер ти мене не побачиш і не почуєш щонайменше три години.
Дякую.
МЕНІ ПОДОБАЄТЬСЯ СТИМУЛ #ТРЕНЕРА НЕЙТА
ТАК, НЕЙТЕ! ТИ КОРОЛЬ!
СЛАВА ҐРЕЙГАУНДАМ! ТРЕНЕР НЕЙТ МОЛОДЕЦЬ
НЕЙТ ЗДОБУВ ПЕРЕМОГУ ДЛЯ «РИЧМОНДА»,
ТА Я ВСЕ ОДНО ВВАЖАЮ ЙОГО НЕВДАХОЮ
Якщо ти ще раз мене принизиш,
я перетворю твоє життя на кошмар.
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк