DAN BROWN ŠIFRA MISTRA LEONARDA
- Ahoj, kočko. - Ahoj, kocoure.
Dobré ráno.
Ahoj.
- Ahoj. - Ahoj.
Hej, ty nejdeš do kanceláře?
Ne. Prvně půjdu do kavárny na čaj.
Dobře.
Můžu jít taky?
Jasně.
Super.
ÚŽASNÝ NATE ZACHRÁNIL RICHMOND
SKVĚLE, NATE! PŘÍZRAČNÉ DÍTĚ
NATE JE SEXY!
POMOCNÝ TRENÉR NATE BYL MUŽEM ZÁPASU
Jasně, udělejte další zbytečné opatření, které za týden zase stáhnete, vy idioti!
Zase si povídáš s novinami, drahý?
Dej vědět, až ti odpoví.
Ahoj. Ahoj, mami.
- Ahoj, zlato. - Ty jsou pro tebe.
Díky, k čemu jsou?
Jen tak. Dnešek není ničím výjimečný.
Ahoj.
To se podívejme.
To je povedený.
Ahoj, tati.
Nathane.
PŘÍZRAČNÉ DÍTĚ ZAJISTILO VÝHRU.
Koukni na to.
V dnešní době dají do novin kohokoliv, co?
Skromný člověk není ten, kdo si o sobě moc nemyslí, ale kdo o sobě moc nepřemýšlí.
Můj malý zázrak.
Promiň, ale je to Přízračné dítě.
I když jsem řekl „zázračné dítě“.
Jen jsem to ne…
- Zdravím, doktorko. - Zdravím, Tede, pojďte.
Dobře, chtěl jsem vám znovu poděkovat za to, jak jste mi včera pomohla.
Je mi mnohem lépe, takže tohle už asi není třeba.
Udělejte si pohodlí.
Dobře.
Díky. Tak já si sednu. Třeba tady.
Dělá to hluk.
Jo, víte co? Půjdu na gauč.
Tak, to by šlo, ne?
Kdo jsem?
Don Draper, ne?
To je takové moc formální, že? Nechci vám na to dávat boty.
Víte co? Já si lehnu. Tak.
Hodím si nohy nahoru. Takhle.
Jako děcka na horním patře postele v kemp…
Teď nevím, kam s tou rukou. Je to…
To je ono. Takhle.
Prostě klasika, jako v komiksech v New Yorkeru.
Víte co?
Tohle si dám pod sebe, aby mi to srovnalo páteř.
Jo, to je fajn.
Co teď? Prostě… Ne, to je…
Jako bych jel na tobogánu nebo tak něco. Jako na saních.
Tohle je trochu jak v rakvi, že?
A co takhle? To je ono.
Co takhle, v pohodě?
Radši si sedněte.
Jistě. Dobře.
No tak jo.
Jdeme na to. Jste tady.
Je to takové intimní. Jsme v těsné blízkosti.
Jako bychom byli v dílu Rodiny Sopránů,
akorát bez toho zbytečného násilí, což je dobře.
Ale taky bez špaget se škeblemi, což je špatně.
Takže…
A kdopak je tohle? Co má za lubem?
Máš se dobře, kamaráde? Jo? To je dobře.
Se vším souhlasí. To on umí.
- Tamto jsou kapesníky, že? - Ano, kapesníky.
Jo, a k čemu jsou?
Občas je to tady emočně vypjaté.
- Ne vždy, ale někdy ano. - Jo.
Občas si někdo jen kýchne.
To se stává. Oba s vámi souhlasíme.
Jo, senná rýma se mi tady hodně zlepšila.
Asi je v Británii málo pylu, takže…
Dobře, kdy začneme?
Už jsme začali.
- Začali jsme, už když jste vešel. - Cože? A sakra.
To je mi líto, promarnil jsem spoustu času
tady těmi opičárnami na gauči a s těmi vašimi proprietami…
- To je… - Tede.
No?
Nebojte se.
Jasně, já se vůbec nebojím.
Jo.
Tak…
O čem si chcete povídat?
Nechcete mi říct, co se včera stalo?
Tak to se mi nechce.
Pojďte sem.
Tak, pánové, soupeř se o vás nesmí dozvědět dvě věci.
Tou první je vaše bydliště, opravdu,
protože k vám bude nonstop jezdit rozvoz jídla nebo zásahovka,
a to je šílenost, protože kdysi jsme se obávali jen výhružných telefonátů.
S příchodem zobrazování čísla volajícího to ale skončilo,
což je fakt škoda, protože The Jerky Boys byli skvělí.
Vygooglujte si to.
Ale to jsem odbočil. Zadruhé se nesmí dozvědět, že jste unavení.
Já vím, že jste vyčerpaní. Já to chápu, ale nedávejte to najevo.
Nechci, abyste po hřišti chodili se znavenými výrazy a…
A funěli a oddychovali. To ne, díky.
Jaký výraz chci vidět, kouči?
- Bojový, bejby! - Jedině, Putine. Tak.
- Rozumíte mi? - Ano, trenére.
Dobře, tak se zvedněte.
Útočníci tady zůstanou s koučem Natem a Beardem.
- Obrana půjde za mnou a Royem. Šup. - Pohyb!
No tak jo.
Trenére Nate, snad teď pro nás nejsi moc dobrý.
Díky, Dani.
Ty tvoje tréninky teď musí být bomba.
Moc vtipný. Díky, Jamie.
Máme štěstí, bude nás trénovat Přízračné dítě.
Velikán.
Moc vtipný, Coline. Děláš teď komedii na stojáka?
To je paradox, nedávno jsem tě usadil na střídačku.
Všichni nejúspěšnější střelci na hřiště, šup.
Coline, tohle si odsedíš.
Jsem silný a schopný muž.
To je moje mantra.
Paráda.
ŠPIČKA ZÁPADNÍHO LONDÝNA
Možná bychom se měli setkat…
Už to jsou dva dny, pořád nic?
- Ne. - Sakra.
Občas se objeví tři tečky, ale zase zmizí.
Je po všem, podělal jsem to.
Nebuď negativní, amigo. Třeba má důvod, proč neodepsala.
Jo, třeba ji srazil autobus.
Nebo vlak.
Pravděpodobnější je, že ztratila zájem.
Třeba jí došlo, jak jsou ty zprávy hrozný.
„Nejraději mám film Ratatouille.“
Hej, poslouchejte.
Je to jedno. Je mi jedno, jestli neod…
Tři tečky!
- To je blbý. - Třeba příště.
Co třeba dnes?
Bože můj. Odpověz mu. Už to jsou dva dny.
Nevím, co mu na to říct.
Co třeba pravdu?
„Chci se setkat,
ale bojím se, že nedostojíš té představě, kterou jsem si vytvořila.
Místo toho dopustím, aby mi moje nejistota zabránila v nalezení pravé lásky.“
Jeho nejoblíbenější film je Ratatouille, to je znepokojivé, ne?
Sejdi se s ním.
Koho to zajímá, jaký má rád filmy?
A Ratatouille je navíc mistrovský dílo.
Paradoxně je o snobství a o tom, že dobré umění je kdekoliv.
Neváhej a běž si s tou krysou užít.
Ale co když se setkáme a všechno se tím pokazí?
Vždycky se všechno pokazí. Všechny vztahy jsou zlý sen.
Ten můj je jako kyslík, díky kterému jsem naživu.
Až na Leslieho manželství, které je jak z nějakého přáníčka.
A ty s Royem jste ve všech ohledech otravně dokonalí.
Díky.
Já ti nevím.
Bylo jednodušší, když tu nepracoval.
Mám pocit, že jsme spolu pořád.
Je jako můj stín. Můj rozkošně chlupatej stín.
Co je? Proč sketujete?
Mluvili jste o mně?
- Jo, mluvili. - Ne.
- To je toho. Jdeme? - Jo.
Odpověz mu.
- Zatím. - Zatím.
A dva, tři, čtyři.
- Ahoj. - Ahoj.
- Už končíš? - Ani náhodou.
Seznam úkolů je dlouhej jak moje ruka.
Která? Tahle?
Možná.
Hej, to mi nepomáhá.
Dobře, tady ti ji vracím.
Díky.
Ale ukousnu ti krk.
Vážně, mám plno práce.
Jestli tu chceš být, sedni si na gauč a v tichosti si čti, jo?
Díky.
To mi taky nepomáhá.
Co je? Dělám přesně to, co jsi řekla. Sedím a v tichosti si čtu.
To, že děláš přesně to, co jsem ti řekla, je šíleně sexy.
- Zdravím, Tede. - Jak je, doktorko?
- Překvapuje mě, že jste se vrátil. - Jo, já se nevzdávám.
- A jak se máte? - Skvěle. A dobře a výborně.
- Jak vy, doktorko? - Dobře.
To rád slyším.
Jste na terapii poprvé?
To ne. Se ženou jsme chvíli chodili na párovou terapii.
Jaké to bylo?
No…
Jsem v Londýně a moje manželka je v Kansasu,
což je dobře, protože kdyby slyšela, že jí říkám „manželka“, naštvalo by ji to.
Jak dlouho tady to povídání trvá?
Sezení obvykle trvá 50 minut.
Aha. Ale účtujete si za hodinu, že?
Správně.
Moje práce vám není sympatická, že?
Není.
Kvůli čemu?
Chcete pravdu?
Zajímá mě jedině pravda, Tede.
Celé to je hovadina.
Neznáte mě. Nic jsme spolu nezažili.
A očekáváte, že vám tady vyleju srdce o všech hrůzných detailech svého života.
O hádkách, chybách, mých temných tajemstvích.
Neposloucháte mě proto, že vám na mně záleží.
Ne, posloucháte mě jen proto, že za to dostáváte plat.
Za to, že si naškrábete pár poznámek a diagnostikujete moje slzy.
A pak to stejně svedete na rodiče, ne?
Říkáte, že vás zajímá jedině pravda,
ale účtujete si tady hodinovou sazbu za 50 minut práce.
Jak říkám, hovadina.
MOHL BY SHELLEY VÉST SVŮJ VLASTNÍ TÝM?
- Dobrý den. - Nathane.
Bože můj.
- Pardon. - Promiň, Same.
Slečno Weltonová, zdravím.
- Říkej mi Rebecco. - Rebecca, pardon.
Přístroje. Hrůza.
Všichni jsou spojení, a přitom tak oddělení.
Chystala jste se to říct?
Ano, chystala.
- Tak jo, měj se. - Dobře, tak zatím.
- Vy taky. - Ahoj, Same.
Jo.
Zdravím. Přišly vám ty nové propisky.
Nechám je tady.
Tak jo.
Promiň, já tě neviděl.
To je tím maskováním.
Nate, mohl bys na slovíčko?
Jo, povídej.
Zajímalo by mě, jestli jsem tě něčím nenaštval.
Včera ses na mě naštval, protože jsem si z tebe dělal srandu,
ale to i Dani a Jamie a na ně ses nenaštval.
Jo, to ti vysvětlím.
Jamie a Dani jsou jako Picasso a Gauguin.
Jsou to pedofilové?
Umělci. Jsou to umělci.
A Coline, ty sice maluješ taky, ale tvoje výtvory nekončí v muzeích.
Visí v…
Jsi jako malby v hotelu Holiday Inn.
Nejsi inspirující. Nikoho nemotivuješ.
Prostě jen jsi. Jen zakrýváš skvrny od krve.
Jsi dělník… tak pracuj.
Chápeš?
ASISTENT TRENÉRA ZABODOVAL!
To jsi ty.
Ahoj.
Já myslel, že už nekouříš.
Co? Nekouřím, jen přebíjím smrad z bot.
Chytré.
Proč tu teda jsi?
Potřebovala jsem klid.
Já věděla, že tu budeš.
S Keeley jsme rozhodly, že se tu kouření nepočítá.
A jsme namydlený.
- Potřebovala jsem klid. - Od čeho?
Od Roye. Sedí u mě a čte Šifru mistra Leonarda.
Pořád mele něco o templářích.
Pardon, přišel jsem do místnosti s botami pro… boty.
Posluž si.
Děkuji.
Myslím si, že je Roy třída, opravdu. To vy víte.
Občas ale prostě potřebuju chvilku pro sebe.
Keeley, nám to neříkej.
Jo. Díky.
Řekni to tomu, kdo s tím může něco udělat.
Nevím, někdy je dobré to v sobě prostě zašpuntovat.
Stejně jako dobré víno.
- Nebo vodku. - Nebo olivový olej.
- Nebo zprávu. - Cože?
- V láhvi. - Aha.
Wille, mohl bys z dresu sundat moje jméno, zvětšit ho a vrátit ho tam?
O co jde?
- Baví se o Royovi. - Cože?
- Pardon. - Nevrlej starej kretén.
S tím nevrlým souhlasím, ale ten zbytek se mě dotkl.
Roy takovej není. Je dokonalej.
Vím to, protože spolu trávíme každý den, každou hodinu, minutu i sekundu.
Prostě mu řekni, že…
Ahoj, miláčku.
Mluvili jste o mně?
- Jo. - Si piš.
- Jdeme? - Jo.
- Ahoj. - Ahoj.
Adios, muchachos.
- Jak je? - Ahoj. Ahoj. Ti templáři…
Máš tady hroznej bordel.
Ty děláš větší bordel než já.
Cože? Podívej se, jak to tady vypadá. Je to plný tvýho bordelu. Jenom se…
Podívej se do koupelny! Tvůj bordel…
Jak je?
- Jak je? - Co děláš?
Dívám se na Sex ve městě.
Ty je snad sbíráš?
Každej voní jinak.
Bav se. Já si jdu číst.
Dobře.
Počkat. Používáš Rogaine?
Preventivně.
- Vypadávají ti vlasy? - Nechci se o tom bavit!
Tajemství mají nejen ženy.
To jsou moje věci! Nelez mi do nich!
A ty mi lézt do věcí můžeš…
Ty vole.
Nedělám to vždycky. Dala jsem ti tady prostor.
Nejde přestat, má to krátký kapitoly.
Drž hubu!
- Drž hubu? - Jo, drž hubu.
Říkáš mi, abych držel hubu?
Bože můj.
Drž už prosím hubu…
Tady ten maník nosí pásek s ostny kolem stehen…
Do prdele, Royi!
Co je? Mám ti to přečíst?
Ne, jen se chci dívat na televizi
a ty mi to totálně kazíš!
Potřebuju mít chvilku pro sebe, aby sis nečetl, nevzrušoval mě
a nebyl mi kurva pořád za prdelí!
Nemám tě vzrušovat, jo?
Ne! Teda jo, někdy. Ale ne pořád.
Občas potřebuju být sama.
Počkat, to je to, co jsi všem říkala?
Jo, ale tobě je to jedno.
Ale já myslel, že jenom drbete o tom, kolik chlupů po mně zůstává v odpadu.
Je jich fakt mrda.
Ty jsi všem roznášela, že se na tebe lepím jako nějakej zasranej magnet na ledničku?
Jsem idiot.
Kurva drát!
Kurva.
Do prdele.
Hrdinou týdne je pomocný trenér Nate Shelley
a jeho odvážná strategie ke konci hry, díky které se dostali do semifinále.
Asi se shodneme, že by mělo Přízračné dítě vést svůj vlastní tým.
Má zvířecí instinkt a vynikající…
Bože.
To jsi ty. Pardon.
Byl jsi na Colina hrubý.
Nejen to. Bylo to osobní a divné.
Máš naprostou pravdu…
Ted to ví?
Ne, je to jen mezi náma.
Dobře.
Polepši se.
Dveře máš za sebou.
Jo.
Počkat, to je moje…
VÍTÁME VÁS V AFC RICHMOND
Ahoj.
Ke snídani jsem měla kaši. Díky za optání.
„Jaká byla?“ Skvělá doplňující otázka, zlato.
Byla moc horká a moc hustá,
spálila jsem si jazyk a málem se udusila.
Zatím to není dobré ráno.
Zdravím, Tede.
Já věděla, že přijdete.
Opravdu? Jak to?
Nevzdáváte se, přece.
Můžu k vám být upřímná?
Co, mám v knírku šušeň?
Dělám si legraci, pokračujte.
Docela mě urazilo, co jste řekl o mém povolání.
Že když dostává terapeut plat, tak mu na lidech nezáleží.
Dotaz: Vy byste snad trénoval zadarmo?
Jo.
Ale teď to tak není, že?
Není.
A přesto vám na hráčích záleží, že?
Ano.
Tak proč myslíte, že to nemám stejně?
Já taky nepovažuji všechny trenéry za vypatlance.
To dává smysl.
Jsem poučen.
Podívejte, moc se omlouvám,
že jsem se rozčílil, řekl škaredé věci a pak odešel.
To se stává.
Péče o sebe může být děsivá.
Boj nebo útěk je přirozená reakce. Vy jste zvládl oboje naráz.
Máte úctyhodný záběr.
Jo, Glenn Close by si měla dávat pozor.
Myslíte, že mám strach, že?
Ano, myslím.
Jo.
Třeba nechci vědět pravdu.
Tede, pravda vás osvobodí.
Prvně vás ale nasere.
Možná bych vám měl spíš říkat „Pravdo“.
Každé učení vyžaduje trochu mučení.
To se mi líbilo.
Já to tušila.
Tak začneme, ne?
Ano.
Správně, při protahování dýchejte zhluboka.
Ten kyslík musíte dostat až do prostaty.
Nezapomeňte se soustředit na přítomnost.
Žít okamžikem je umění. Máte na to totiž jen oka mžik.
Jo.
Než začneme, kouči, chtěl jsi něco říct, že?
- Ano, díky. - Povídej, Anne Hathaway.
Takže… Díky…
Než začneme, tak jsem chtěl…
Zkrátka jsem se chtěl omluvit.
Coline,
včera jsem byl tak trochu…
- Kretén? - Debil?
Čurák?
Raněný motýlek?
Byl jsem debilní, kreténský čurák raněného motýlka…
Moc se ti omlouvám a už se to nebude opakovat, takže…
- Všechno dobrý, hochu. - No tak jo.
Dobrý.
- Tak. - Pojď sem.
- Jo. - Uniklo mi něco?
Dobře, dobrý.
Něco, co bych měl řešit?
Je to, jak říkám. Nejlepší jídlo je to, které jsi nechal přes noc na plotně,
protože ses ožral a usnul u Občana Kanea.
Já vím, Coline. Jo.
Pánové! Tady je dnešní plán.
Šťavnatá zelenina půjde s Royem. Tuhé kusy masa se mnou. Tak do práce.
Co?
Základní sestava a náhradníci.
Aha.
Proč to neřekne normálně, co?
Tady, Richarde!
Píšťalka!
Hej! Řekl jsem píšťalka!
Royi, proč prostě nepoužiješ píšťalku?
Už jsem to říkal, moje rty jsou citlivý na slitiny
a mám z toho vyrážku v puse.
Jamie, co to mělo kurva znamenat?
Richard přijde o obránce, jde na bránu a ty běžíš jinam?
- Stahoval jsem obránce, aby měl prostor. - Hrajete spolu.
Potřebuje tě u balónu, abys mu pomohl!
Rozumíte?
Při vší úctě, trenére, to není to, co ode mě potřebuje.
Potřebuje, abych mu udělal prostor.
Co prosím?
V té situaci je nejlepší, abych mu udělal prostor.
Má pravdu.
- Naučil mě to Pep. - A jeho zase Cruijff.
- „Krajf.“ - Jasně, Brite.
To je jedno, jde o to, že u Richarda nemusím být blízko.
Je to můj spoluhráč a měl bych mu věřit, že udělá, co je nejlepší, ne?
Kurva!
Ani jsem neřekl nic špatnýho.
Tady ho máme.
Trenére, máme pro tebe dárek.
Jo, ještěže ses omluvil, jinak by to bylo divný.
PŘÍZRAČNÉ DÍTĚ
„Přízračné dítě.“
To je proto, že jsi to řekl místo „zázračné dítě“.
- Ty jo. - To byl Willův nápad.
Jo.
Vážně?
Je to super přezdívka, takže ať slouží.
Ať slouží.
Díky, řekl jsem zázračné dítě, ale…
To je skvělý, Wille, vtipný.
- Dobrý. - Díky.
- Dobře ty. - Díky.
„Je-li hudba potravou lásky, tak hrajte dál. Hrajte mi co nejvíc.“
Jestli to byl dotaz, jestli chci ještě, tak chci.
Já to věděla.
Vydrž, za vteřinku přijdu. Díky.
Ze všech hospod…
Trent Crimm z The Independent. Co vy tady?
Byl jsem na jídle.
Ale když už jsme tu, rád bych od vás získal oficiální vyjádření
o vašem předčasném odchodu ze zápasu.
Oficiální vyjádření?
Podle lidí jsem měl otravu jídlem.
Ale ne odtud.
To jo, ale rád bych to slyšel od vás, jestli by to šlo.
Dobře, měl jsem otravu jídlem.
Vaše čtenáře respektuji,
takže ty nechutné detaily, co se staly, vynechám.
- Jo. - Už jsem zdravý jako řípa.
Otrávil jste se jídlem a už jste zdravý jako řípa.
Samo, Dikembe Mutombo.
Zase fajn pokec.
Děkuji, Mae.
Není zač, drahoušku.
Sakra.
Royi?
Ahoj.
Ty ode mě odcházíš?
Co?
Ne.
Hej, Siri.
Zahraj playlist „Roy se omlouvá, že nerozumí Keeley“.
Ty růže jsem ukradl tvým sousedům.
Rozcupoval jsem je.
A tohle,
to je Phoebino světýlko, takže jí ho budu muset vrátit,
jinak mě uškrtí.
A tohle je škrabadlo na nohy nebo co.
V obchodě říkali, že to je na odporný nohy.
Cože? Podle tebe mám odporný nohy?
Miláčku, jsi opravdu třída, ale nohy máš v otřesným stavu.
Ale já mám co říkat.
V odpadu jsem našel tolik svých chlupů,
že to vypadalo jako nějaká zasraná krysa, co tam uvízla a utopila se.
Bože můj.
Tak… teď ode mě budeš mít nejmíň na tři hodiny pokoj.
Díky.
SKVĚLÁ INICIATIVA OD #KOUČNATE
SKVĚLE, NATE! JSI KRÁL!
CHVÁLA CHRTŮM! VÝBORNĚ, NATE
NATE MOŽNÁ ZVÍTĚZIL, ALE STEJNĚ JE TO POŘÁD LŮZR
Jestli mě ještě jednou takhle ponížíš, udělám ti ze života peklo.
Překlad titulků: Karel Himmer