-Hallo. -Hei, Brigitte. Beklager at jeg er sen.
Det eneste som er bedre enn en sen pasient, er en som ikke møter opp.
Hvor avsluttet vi sist?
Skal vi se. Jeg har det i notatene… Ja!
"Ted Lasso gjør meg riv ruskende gal."
Akkurat. Han nekter å åpne seg.
Når han nærmer seg å være sårbar,
forteller han en vits, eller kommer med en obskur referanse som gir mening
for en 40 år gammel hvit mann fra USAs middelklasse.
Så han nekter å være sårbar? Høres ut som en jeg kjenner.
Å, slutt. Jeg og trener Lasso er på ingen måte like.
Sharon, du gjør det samme.
Han bruker humor for å avlede oppmerksomheten, du bruker intelligens.
Vær så snill.
Jeg bruker ikke min lærde natur til å fremmedgjøre folk og isolere meg selv.
Ok, jeg hører det.
Du kommer neppe noen vei med trener Lasso
før du blottstiller deg og møter ham på midten.
-Du har rett. -Selvfølgelig! Hva skal du gjøre med det?
-Forsiktig med hunden din! -Hva?
-Han hater genseren. -Faen ta deg!
Faen!
Ring 999. Noen må ringe 999.
Puster hun?
Hei, folkens.
Dette er en morsom, ny mulighet for en trener til å drive merkevarebygging.
Bare én offentlig tale. Greit betalt. Det hadde vært veldig bra for klubben.
Vil en av dere hjelpe meg ved å være talsperson for…
Greit. Faen ta dere begge.
-Respekterer at vi ikke trengte å si noe. -Hun skjønner oss.
Jeg skal bli talsperson.
Hvor er Ted?
-Han skrev at han hadde en nødssituasjon. -Hva da?
-Jeg spurte ikke. -Hvorfor ikke?
Det er hans nødssituasjon. Han valgte å ikke si hva det var.
Vi har en semifinale i FA-cupen på Wembley på søndag.
-Hvem leder treningen? -Jeg.
-Du? -Ted ba meg om det. Jeg bryr meg ikke.
-Pokker, jeg må dra. -Hvor skal du?
Det raker deg ikke, for faen.
Vel, da må det bli en av oss. Jeg mener…
-Du kan lede treningen. -Takk.
Det blir flott. Jeg tror… Ja, takk.
"PAPPA"
Greit, kompis. Kom igjen.
Fullt fokus. Ja, kom igjen, kom igjen. Bra. Du løfter den helt selv, kompis.
Sånn, ja. Du greier det.
Hallo, pappa.
Sam, vet du hvorfor jeg ringer deg?
Nei, sir.
Jeg ringer fordi Cerithium Oil
har blitt beordret til å stoppe operasjonen i Nigeria!
Vent, hva? Vent, det er utrolig!
Det var dine sommerfuglvinger som fikk det til å skje.
Jeg er så stolt av deg.
Takk, pappa. Jeg gjorde det bare fordi du inspirerte meg.
Jeg setter pris på at du sier det, for det er helt sant.
Jeg er glad i deg.
Jeg er glad i deg også. Ok, ha det.
Hei! Hva driver du med?
Å, faen.
-Hvorfor sa du ikke noe? -Den lå på halsen min.
Ja. Unnskyld.
Stikk. Jeg tar meg av dette.
SJEFSJENTE
Jeg har ikke funnet et uttrykk jeg liker for å si at jeg skal drite.
Hva sier du?
Jeg må påføre liplineren på nytt. Menn vet ikke hva det betyr,
og kvinner vet at det krever tid og fokus.
MIDDAG I KVELD PÅ LE TUCCI. KL. 20. DU BØR OGSÅ VÆRE DER.
Si ja, for faen!
Folkens! Tre prikker! Tre prikker!
VI SES DER.
Ja!
-Jøss! Herregud! -Ja!
Kaptein.
Ja, kompis?
Jeg vil be deg om å klippe meg.
Hva?
-Er du sikker, kompis? -Ja, jeg tror det.
Greit. Etter treningen.
-Isaac. Isaac. -Å, faen!
SYKEHUS
Vent nå litt. Sier du at jeg kan knuse hvert eneste bein i kroppen,
noen kan dumpe meg foran et hvilket som helst sykehus i en søppelbøtte,
og dere vil lappe meg sammen uten å kreve betaling?
Visst pokker.
Jeg elsker dette landet og denne byen.
Visste du at Ole Brumm var basert på en ekte bjørn fra London Zoo?
Faen heller.
Å nei. Det er verre enn jeg så for meg.
Hun kan gå igjen! Det er et mirakel!
Takk Gud for vitenskapen!
-Hei, Doc! Vil det gå bra med Doc, Doc? -Ja, alt virket greit.
Bra. Ingen intrakraniell blødning?
-Nei. -Eller subduralt hematom?
Nei. Du vet visst mye om hjerneskader.
Jeg så mye på Grey's Anatomy tidlig i 30-årene.
Og jeg var fotballtrener. Den amerikanske typen, ikke sant?
Den med alle hjernerystelsene og all ståheien om å knele.
Vel, hun har hjernerystelse. Og hun har noen sting i hodet.
Så du må hvile i noen dager, ok? Men ektemannen din kan ta deg med hjem nå.
-Han er ikke ektemannen min. -Det er ingen ring på disse fingrene.
-Vi er bare venner. -Kolleger.
-Vennlige kolleger. -Jeg har ikke ektemann.
Men ikke på en trist måte. Hun er bare svært selvstendig.
Og jeg greier fint å komme meg hjem selv.
-Ser du hva jeg mener? -Beklager, dr. Fieldstone.
Ifølge policyen vår kan ikke pasienter med hodetraumer dra uten tilsyn.
Ingen policy som en sykehuspolicy, for en sykehuspolicy tar aldri slutt.
-Jeg skal hjelpe deg, skatt. Sånn. -Takk.
Takk for at du kom, trener Kent.
Søsteren min jobber på akuttmottaket.
Hun kan ikke dra, siden det alltid kommer noen
med en kniv i øyet eller en lommelykt som sitter fast i…
Ja, jeg skjønner. Hun er opptatt.
Phoebe, kan du fargelegge litt mens jeg snakker med onkelen din?
Ja, Ms. Bowen.
Kan jeg begynne med et personlig spørsmål?
-Phoebes far… -Han er en drittsekk.
-Er han i live? -Unnskyld. Ja, en levende drittsekk.
Akkurat.
Vel, trener Kent, vi har et lite problem med Phoebes oppførsel.
-Få høre det. -Hun har bannet. Mye.
Hvor ille er det?
I dag kalte hun en klassekamerat en "apatisk drittjævel".
-Er eleven det? -Å ja, men det er ikke poenget.
Vet du hvor hun kan ha fått det fra?
Meg?
Faen.
Dette var hennes femte forseelse. Hun fikk advarsler, så isolasjon.
Nå må hun dra hjem resten av dagen.
Du vet hvor stor innflytelse du har på henne. Bruk den.
Hei!
Vi drar.
-Beklager at jeg sa det, Ms. Bowen. -Takk, Phoebe.
Onkel Roy, kan vi kjøpe iskrem?
Ikke faen!
Unnskyld.
Ikke F!
Kom igjen, av gårde med deg.
Jævla glitter.
Det er ikke tidenes ondeste skøyerstrek,
men ingen burde få noen til å spise et vaselinsmørbrød.
Men sånn er Ronnie Fouch.
Innovatør.
-Hvordan visste du jeg var på sykehuset? -Du sendte masse talemeldinger. Ja, 32.
-Jeg trodde de slettet seg selv. -Vel, jeg beholdt alle sammen.
Du bør høre på dem. De er gøyale.
-Nei takk. -Det går bra. Jeg har dem her.
Ted, det er Sharon. Jeg kan ikke ta telefonen nå.
Men hvis du vil snakke hull i hodet på meg om noe tøv
fordi du er for redd for å vise ekte følelser, så legg igjen en beskjed.
Pip!
-Jeg mente det ikke. -Kom igjen. Du mente det litt.
In concussio veritas, ikke sant? Er ikke det ordtaket?
Den neste gir oss en smak av Mr. Stephen Sondheim,
for du synger "Tonight" fra West Side Story,
men du spiller både Tony og Maria på en gang,
som med ett ord kan beskrives som gripende.
I kveld, i kveld
Hør på det. Du synger hele første akt. Det er utrolig.
Hva er greia?
Ikke nå.
Min venn, Isaac er en kunstner med hårklipperne.
Han klipper deg bare én gang per sesong,
så du må spare klippen til en spesiell anledning.
Jeg sparer den til jeg gifter meg.
-Eller blir omskåret. -Akkurat.
Tenk at du kaster bort Isaac-klippen på en blinddate.
Ja, hva om du og denne berta bare har tekstekjemi?
Folkens.
Jeg tror…
…at dette kan være noe helt unikt.
Skal vi bare stå her…
Herregud!
Hold kjeft, for faen, Jan Maas.
Unnskyld.
-Herregud. -Det er som Svanesjøen.
Å! Ja!
"PAPPA" - HAR DU SKAFFET MEG BILLETTER TIL WEMBLEY ENNÅ?
Kom inn!
Hei.
Hva er dette?
Jeg skal være her til kontoret mitt eksisterer.
Det er ikke noe problem.
Søler jeg, sitter jeg ved siden av alt jeg trenger for å tørke det opp.
-Dette er veldig trist. -Hva kan jeg hjelpe deg med, Jamie?
Kan jeg sette pappa pluss to på listen for Wembley-billetter?
Selvfølgelig! Familieseksjonen? VIP?
Du kan plassere dem på parkeringsplassen. Jeg gjør dette så han slutter å mase.
Fedre og sønner.
Så vanskelig.
De burde skrive sanger om det.
-Jeg tror de gjør det. -Ja, jeg bare…
Uansett…
Har du et nært forhold til faren din?
Det går opp og ned, som for alle.
-Det er komplisert. -Ikke mitt forhold. Han er bare en kødd.
I enhver situasjon gjør han det en kødd ville gjort.
Lite å gjøre med det, ikke sant?
Jeg prøver å elske faren min for den han er, og tilgi ham for den han ikke er.
Jamie, hva enn han er, så er han faren din, og det gjør ham til en VIP.
Navn?
James Tartt.
Kompisene hans heter Denbo Cullens og Bug.
-"Bug"? -Bare Bug. Én G.
Som dyret.
-Det er navnet hans. Han endret det. -Fordi han er liten, som et insekt?
-Nei, han spiser insekter for penger. -Akkurat.
Takk for det.
Ja.
Ok.
Åpen eller lukket?
Lukket. Da får jeg færre spørsmål.
-Greit. -Ha det.
Takk for iskremen, onkel Roy.
Hei!
Du kan ikke banne, Phoebe.
Men du banner hele tiden.
Ja. Og det holdt meg ikke igjen fordi jeg er fotballspiller.
Ingen bryr seg hvis vi banner. Det er en del av jobben. Det anbefales.
Men du kan ikke bli lege, lærer eller…
Veterinær for ville dyr.
Eller veterinær for ville dyr. Skjønner ikke hvordan det funker.
Behandler du dem ulønnet i skogen? Samme det.
Poenget er at du ikke kan gjøre det hvis du banner hele tiden.
Du og jeg tilbringer mye tid sammen, og jeg elsker hvert øyeblikk.
Jeg ble ikke opplært til å være sammen med barn.
Og noen ganger
bekymrer jeg meg…
…for at jeg har gitt deg de verste sidene av meg.
Det er ikke sant.
Onkel Roy, du lærer meg flotte ting.
Jeg brukte et skjellsord fordi han er en mobber.
Og takket være deg konfronterer jeg mobbere.
Og dommere.
-Jeg kan gjøre det uten å banne. -Ja.
-Fordi du er bedre enn meg. -Jeg er like god som din beste versjon.
Kanskje vi kan slutte å banne sammen.
Faen ta deg.
Jeg kan ikke det.
Men du kan det.
-Vær så snill, søte deg. -Ok, onkel Roy.
Bra. Kom deg ut, nå.
Kan du bli med inn og leke prinsesse og drage én gang?
-Kan jeg være dragen denne gangen? -Nei.
Greit. Best for deg at du reparerte tryllestaven.
Greit. Trangt, ikke sant? Det er nok lettere når man kan legge den sammen.
Takk for at du fulgte meg hjem. Jeg greier meg nå.
Det er femte gang du sier det.
Jeg setter fra meg denne, og så rusler jeg.
Ja, sånn.
Der står den fint. Sånn.
Firmabolig. Den skuffer aldri, ikke sant?
Den gjør ingenting. Det er vel en del av tanken.
Hva har vi baki her? Hei.
Ja, greit. Hjemmekino.
Vet du hva? Jeg kan bare si at den er grei, og gå videre.
Dette er midlertidig.
Hva er vel ikke det, ikke sant?
-Har du lyst på te? -Ikke pokker.
Nei takk, mener jeg. Unnskyld, jeg liker ikke det skvipet.
Jeg har vann og vin.
Både høna og egget? Ja.
Jeg tar gjerne litt vann. Takk.
Er springvann ok?
Å ja. Jeg liker vannet slik Kyrie Irving liker jorden. Flatt og uten en krusning.
FRA MISERE TIL MENING I MIDTEN AV LIVET
Skal du få deg ny sykkel, eller skal du slutte å sykle en stund?
Jeg har ikke tenkt på det.
Håper du kommer deg opp på hesten igjen. Og med hesten mener jeg sykkelen.
Men tenk så kult om du begynte å ri til jobben.
Alle kaller deg "dr. Sharon Hestekvinne", og det blir greia di.
Jeg bør hvile meg litt.
Hei, mottatt, min gode venn. Min gode kollega.
Alltid nydelig.
Ja, greit, jeg skal la deg være i fred…
Si ifra om du trenger noe.
Du fikk deg en skrekk i dag.
Og jobben min er å lære folk å overvinne det som skjedde med meg.
Jeg har det bra, takk. Farvel, trener Lasso.
Ja, greit, Doc. Ta vare på deg selv.
Herregud! Hallo.
Hvorfor svarte du? Du skulle ha vært der inne for fem minutter siden.
Jeg kan ikke gå inn.
Kom igjen. Du greier dette. Kom deg inn.
Enten blir det en fantastisk kveld, eller så blir det så jævlig
at du kan straffe meg resten av vennskapet vårt.
Det høres jo fint ut.
Jeg legger på nå, for du skal gå inn.
Du er helt uutholdelig vakker.
Ms. Welton. Rebecca.
Sam!
-Hei. Hallo. -For et sammentreff.
Hva er galt?
Hva? Å, alt er helt i… Jeg bare…
Jeg er bare litt nervøs fordi jeg skal møte noen.
Ok, vel, jeg…
Ikke vær nervøs, for du ser praktfull ut, som vanlig.
Takk, Sam.
Gud, ikke la meg komme i veien for…
-Ha en herlig kveld. -Ja. Takk. Du også.
Flott frisyre.
-Å. Takk. -Ja.
Det er bare rart.
SAM ER HER. PINLIG!
Keeley hilser.
Å… hils henne fra meg.
JEG STÅR VED BAREN. BLÅ DRESS.
Å, faen!
-Hva? -Faen!
-Hva? Hva? -Gud, dette kan ikke skje!
-Men det gjør det. -Jeg visste jeg ikke skulle ha kommet.
-Men det gjorde du. -Nei. Sam.
Vi kan ikke… Jeg er sjefen din.
Nei, nei. Du er altfor ung. Jeg mener, er du rundt 24 år?
-Jeg er 21. -Herregud, jeg er pedofil.
Jeg føler… Jeg lokket et barn med alle meldingene!
Du lokket meg ikke, ok? Vi visste ikke hvem vi var.
Ok, men nå vet vi det, og dette kommer ikke til å skje.
Nei, det kan ikke skje. Og dette skjedde aldri, ok?
Å gud.
Vent, vent…
Vi kan… Vi kan fortsatt…
-Unnskyld. -Hallo. Hei. Unnskyld.
Vi kan fortsatt spise middag. Ok? Det trenger ikke å være en date.
Det kan være et morsomt sammentreff
at vi begge tilfeldigvis dro til den samme fabelaktige restauranten,
og at vi begge var alene
og sultne.
Det kan skje.
Ikke sant?
Jeg er ganske sulten.
Velkommen tilbake til Lust Conquers All Stars.
Vinnerparene fra tidligere sesonger…
TRENER LASSO
Vil det bli fjorårets vinnere Ellie og Danthony,
eller sesong éns vinnere…
Hallo, trener Lasso.
Hei, Doc. I kveld skal jeg kontakte deg hvert 20. minutt.
Helt standard ved hjernerystelser,
men jeg endrer stemme hver gang jeg ringer deg,
så det blir spennende for deg.
Har du følt deg svimmel eller kvalm?
Så det er sånn det høres ut når du ler.
Jeg har det bra, trener Lasso.
Da snakkes vi om 20 minutter. Sling Blade.
Du, Ted…
Ja?
Jeg var redd i dag. Veldig redd.
Jeg elsker å sykle. Det er da jeg er lykkelig.
Etter i dag fryktet jeg at jeg ville være for redd til å nyte å sykle igjen.
Frykt er som undertøy.
Nei, jeg vil ikke diskutere det. Jeg trenger ikke en peptalk.
Jeg ville bare fortelle deg hvordan jeg hadde det.
Det setter jeg pris på. Det betyr mye for meg.
Jeg er glad jeg gjorde det.
Lykke til denne helgen.
TROLLMANNEN FRA OZ
Ok, A-C-M, jeg vet ikke hvem du er, men jeg er ute etter din R-Æ-V.
Kom igjen.
Greit.
-Den er et bunnløst hull. -Du fortjener ros.
Kvinner pleier å ha de små håndveskene på date.
-Hva kalles de? -Konvoluttvesker.
Konvoluttvesker.
Nei, jeg vil heller grave etter dinosaurbein
enn å ha en tåpelig veske som ikke har plass til mobilen.
-Der, ja. -Og dette var ikke en date.
Jeg vet det.
Så…
…kan vi ikke gjøre dette igjen en gang?
Jeg skal gå inn alene.
Ok.
Nei, nei. Aldri igjen, Sam.
Jeg mener det.
Jeg må mene det.
Ja, selvfølgelig. Greit.
-Dessuten har vi en stor kamp på søndag. -Akkurat.
Vi trenger begge hvile.
Jepp.
Bra.
-God natt. -Takk.
Å, fy faen.
Fy faen.
Mine herrer. Konsentrer dere.
Karer, jeg vil at dere skal lukke øynene.
Se dere rundt.
Jeg mener, åpne øynene og ta til dere alt dette.
Men husk at det som er rett bak meg, bare er en helt vanlig fotballbane.
Fjerner man stadionet og tribunen,
så vil dere oppdage at den er akkurat like stor som banen vår på Nelson Road.
-Ikke akkurat. -Hva sa du?
Den er 420 kvadratmeter større.
-Jaså? Så banene er ikke like store? -Nei.
-Dette er landets største bane. -Stor fordel for City.
Huff. Denne sporten har de minst håndfaste reglene av dem alle.
Vanskelig å forstå dem. Ok. Vet dere hva? Den er større.
Og jeg vet at dere så på kamper på denne banen i oppveksten,
så dere er nok litt nervøse.
Jeg vet at jeg har gåsehud. Jeg husker at jeg satt foran TV-en da jeg var liten
og så på at Queen spilte rett der borte under Live Aid.
-Nei. -Det var gamle Wembley.
Den banen var enda større.
Det har ikke noe å si. Folkens, poenget er at vi er her nå, ok?
På dette stadionet. Det som Freddie Mercury aldri har vært på.
Det er vår tur til å skape historie. Og jeg tror vi kommer til å gjøre det.
Ta én siste titt, og så går vi inn igjen. Vi har en jobb å gjøre.
Richmond!
City!
-City! -City!
-Se på dette. Ikke så verst. -Vel, vel. Dette er skikkelig rå plasser.
Sånn går det når sønnen din spiller i semifinalen.
Han spiller ikke for riktig lag, men hva kan man gjøre?
Vær så god. Forsyn deg, gutt.
Vinner vi kampen, tar vi en tatovering av Richmond.
Jeg har en alt.
-Hvor? -Pass dine egne saker, for faen.
Jeg vet ikke om dette…
-Hva om de spiller sitt livs kamp? -Å ja, jeg håpet på det.
Går det bra, trener?
Å, ja.
Jeg bare gjør noen pusteøvelser som Doc lærte meg.
Håper du ikke får magetrøbbel igjen.
-Ikke si at du spiste rekecocktailen. -Nei, aldri.
Folkens, tiden er inne.
Da setter vi i gang. Kom igjen.
Hei, karer, vent et øyeblikk.
Jeg må fortelle dere noe.
Da jeg forlot kampen mot Tottenham, var det ikke fordi magen min plaget meg.
Det var fordi jeg fikk panikkanfall.
Jeg har fått dem fra tid til annen i det siste, og jeg jobber med saken.
Men jeg ville bare at dere skulle vite sannheten.
Går det bra?
-Å ja. -Ja. Selvfølgelig.
Ok. Greit. Greit, nå tar vi dem.
-Richmond på tre. -Vent!
Jeg må også tilstå noe.
Jeg surret med tidssonene på slutten av overgangsvinduet,
og det er derfor vi ikke signerte den utrolige backen fra Brasil.
Herregud.
-Det går bra. -Ok.
-Ja, ok. -Alt i orden.
-Ok. -Det går bra. Ja.
Ok, nå setter vi i gang.
Jeg leser ikke speiderrapportene dere skriver.
Jeg løy hver gang de ble tatt opp. De er kjedelige, og jeg nekter.
Jeg skjønner det.
Jeg later som om jeg får ideer der og da, men de er gode ideer jeg har hatt lenge.
-Jeg bare får dem til å virke spontane. -Det er lurt.
Illusjonen av den første gangen.
I én kamp hadde jeg fått i meg fleinsopp ved et uhell.
"Ved et uhell"?
Jeg var hos Jane, og jeg drakk te fra feil kjele.
Kampen mot Port Vale?
-Ja. -Ja.
Det vil ikke skje igjen.
Takk, karer.
Takk.
-Nå gir vi dem et spark i rumpa. -Rumpa på tre.
-Funker for meg. Én, to, tre. -Rumpa!
-Er du elegant og drikker te nå? -Visste ikke hvordan jeg skulle si det.
Wembley Stadium, engelsk fotballs Taj Mahal.
Rammen rundt alle unge fotballspilleres drømmer.
En sportsslagmark med groper i gresset fra kjempenes fotspor.
Lille AFC Richmond håper å legge til nok en skrell på banens sagnomsuste liste.
De har aldri vunnet et stort trofé.
De er den siste London-klubben som debuterer på Wembley.
De skal ut i et nytt hatoppgjør mot det som utvilsomt er landets største lag,
mektige Manchester City.
Det er bare 11 måneder siden
City sørget for at Richmond rykket ned på en hjerteskjærende måte.
Jamie Tartt spilte for City da, og han bidro til å sende ned Richmond.
Så sendte City ham ned langs M40, og nå er han en Greyhound igjen.
Kom igjen! Kom igjen!
City er ute etter nok et trofé. Richmond er ute etter hevn.
Det kommer snart til å eksplodere under buen på Wembley Stadium.
Dette er semifinalen i FA-cupen, og den begynner nå.
-Mål til Manchester City! -Faen!
Nei!
-Hvorfor er ikke det offside? -Han var bare passivt offside.
Jeg skjønner ikke den regelen. Det går bra.
-Alt i orden, karer! -City tar hjørnespark.
Og mål!
-Faen! -Det er to-null.
Å, to-null!
-Pokker! -Dette frisparket ser farlig ut.
Og det er det. Det er tre-null.
Richmond vil lete etter løsninger på benken.
Forsvar!
-Tre i angrep… -Aldri for sent å parkere bussen.
-Det er for sent. -Én av gangen.
Ok, ikke tenk på det. Hei, det går bra.
Kan Richmond snu kampen i andre omgang?
Å nei, selvmål! Og det er fire-null.
Kom igjen! Dere er bedre enn dette!
Nå leter man etter en å gi skylden.
Dommer! Få dritten ut av øya, din pikkløse dust!
Å nei. Man må aldri yppe med Mike Dean.
Du kan ikke si det. Beklager. Sånn.
-Beklager, Mike. Vi vet at du har penis. -Jeg har blitt kalt verre ting.
Kom igjen! Vi greier dette!
Og det er straffe!
-Dommer! -For hva da?
Mike Dean ombestemmer seg ikke etter å ha blitt kalt pikkløs.
Og City fjerner all tvil om hvordan denne kampen vil ende.
Var dette en boksekamp, ville de stoppet den.
Alle boksekamper burde egentlig stoppes før de begynner.
Pokker!
Faen i helvete.
Det er som det er, trener.
Ja, det er som det er.
Å gud!
Jamie, du kan score et mål nå!
Benytt deg av muligheten! Kom igjen!
Det eneste fine jeg kan si om Richmond, er at Sam Obisanyas hår ser fantastisk ut.
City skal møte Leicester i finalen. Det er ingen tvil om at ingen hos Richmond
er mer skuffet enn Jamie Tartt, som er helt knust.
Den er på rumpa mi.
Greit. Ok. Så…
Sam, hvordan føltes det å tape så stort i dag?
Vel, det er tungt.
Det er tungt. Jeg er lei meg for at vi skuffet fansen.
Det er ikke noe du kan si. Det er som det er. Vi må bare glemme det.
Vi begynner på nytt i morgen.
Mr. Tartt.
Du har en gjest.
Han sier han er faren din.
Ja.
Er du påkledd?
Det var det jeg sa. Dust.
Å, mine herrer! Mine herrer!
Det var et tungt tap, karer, men det er ingen skam i det,
for vi slår jo alle vi spiller mot.
Så dere småtasser hadde ikke en sjanse. Og der er han. Sønnen min.
Mitt eget kjøtt og blod. Stakkars Jamie, sønnen min.
Jeg tenker at hjertet hans kanskje fortsatt er i Manchester,
og at det var derfor han bommet på gigasjansen.
Det var en kjempebom. En kjempebom.
Hva var det du tenkte på? Jeg bare tuller.
Gjør meg en tjeneste og få Denbo og Bug forbi vaktene.
De vil gå ut på banen og ta noen bilder.
Helst ikke.
De vil bare se seg litt rundt. Det tar bare et øyeblikk.
Helst ikke.
Hva?
Du skal vel ikke bli en humørsyk hurpe bare fordi du fikk juling?
Ikke snakk til meg slik.
Ok, la oss se om du kan høre dette. Du vet den lille TV-serien du deltok i?
Du gjorde det lettere for Manchester City å kvitte seg med deg.
Og se hvor du er nå.
Du kaster bort tiden med en gjeng amatører! Ikke vondt ment.
Ikke vend ryggen til meg, pingle.
Herregud!
Å ja. Ok. Den kan du få gratis.
-På tide å dra. -Vil du prøve deg, storkar? Kom igjen!
-Ikke glem hvor du kom fra! -Pass deg for døren.
Ops.
TRENER LASSO
Hallo, trener Lasso. Så synd at dere tapte.
Og takk for den nye sykkelen.
Det var veldig snilt, men unødvendig.
Trener Lasso?
Faren min begikk selvmord da jeg var 16.
Det skjedde med meg og moren min.
Det var trist å høre, Ted.
Jeg vet ikke om det kanskje er der noen av problemene mine kommer fra…
Det er definitivt det.
Akkurat. Det gir mening.
Vil du snakke om det nå?
Nei. Nei, ikke akkurat nå. Jeg må gå inn til laget igjen.
Du skulle bare vite det.
Ok, takk for at du fortalte meg det, Ted.
Ring meg hvis du trenger meg.
Det skal jeg.
Det skal jeg. Unnskyld.
Det går bra. God kveld, Ted.
Trener!
Ja?
-Går det bra? -Ja. Jeg tok bare en rask telefon.
-Tung kveld, ikke sant? -Ja.
Ok, skal vi…
Skal vi gjøre som Tom og Cruise av gårde?
Angående det…
Jeg vil ikke kjøre hjem med dere. Jeg vil heller riste av meg dette.
Ja, klart det. Selvfølgelig.
-Vil du bli med meg? -Jeg lovet Henry å FaceTime med ham.
De hadde fremføring på skolen, og jeg vil vite hvordan det gikk.
Men en annen gang, ok? Ja.
Du, du, bare vær forsiktig der ute, ok?
-Ja. -Ok.
Ikke glem at det i morgen er din tur til å ta med kaffe til kampanalysen.
-Ja. -Tidlig om morgenen.
Snart setter vi fingeren på det.
Ikke den fingeren, men…
Tidligere kjørte Manchester City over Richmond
og vant fem-null i semifinalen i FA-cupen etter en rekke fantastiske mål.
Goliat har satt David på plass igjen.
Her er Sam Obisanya etter kampen.
Vel, det er tungt. Det er tungt…
Jeg er lei meg for at vi skuffet fansen. Vi tapte stort.
Men vi prøvde.
Vi ga alt vi hadde,
og i mine øyne er det greit, for det er verre om man ikke prøver i det hele tatt.
Det er skummelt å prøve, siden man kan ende opp med å miste mye.
Men man må følge hjertet.
For hva er ellers vitsen?
Takk.
NY MELDING TIL: SAM OBISANYA
JEG SÅ AKKURAT INTERVJUET DITT.
ER DU I NÆRHETEN?
JEG BOR I 152 WARGRAVE SQUARE SW11.
Ja.
Hvorfor sendte du meg adressen din?
Til neste gang.
Tekst: Espen Stokka