- Haló? - Ahoj, Brigitte, promiň, mám zpoždění.
No tak, ještě lepší je, když mi pacient nepřijde vůbec.
- Kde jsme minule skončily? - Podívám se, mám to v poznámkách. Mám to!
„Už z toho Teda Lassa totálně šílím.“
Jo, odmítá se mi svěřit.
A kdykoliv se tomu jen přiblíží,
tak na mě vybalí nějaký fórek nebo nějakou obskurní narážku
na 40leté bělochy z nějaké americké díry.
Odmítá se otevřít.
Zní jako jedna moje známá.
Nech toho. Já a Lasso jsme každý úplně jiný.
Sharon, vždyť děláš to samé.
On k obraně používá humor, ty svoji inteligenci.
Ale no tak.
Nevyužívám svého intelektu, abych se od lidí distancovala a izolovala se.
Dobře, už to v tom slyším.
Pochybuji, že s ním uděláš pokrok,
aniž by ses mu otevřela ty sama. Bude to kompromis.
Máš pravdu.
Samozřejmě, co s tím uděláš?
- Starejte se o toho psa! - Co?
- Ten svetr nesnáší. - Krávo.
Sakra!
Zavolejte sanitku. Zavolejte někdo sanitku.
Dýchá?
Ahoj.
Mám tady novou, zábavnou možnost zviditelnit jednoho trenéra.
Jedno veřejný vystoupení, slušný peníze.
Klubu by to hrozně pomohlo.
Chtěl by mi někdo z vás pomoct a být tváří jedné…
Dobře. Tak si naserte.
Vážím si toho, že jsme mlčeli.
Ona nám rozumí.
Budu dělat tvář jedné firmy.
Kde je Ted?
- Psal mi, měl něco naléhavého. - Aha, co?
- Neptal jsem se. - Proč ne?
Je to jeho věc. Kdyby chtěl, aby to věděl, napsal by to.
V neděli ve Wembley hrajeme semifinále Anglického poháru.
- Kdo povede trénink? - Já.
- Ty? - Ted mě poprosil. Nezáleží mi na tom.
- Sakra, musím jít. - Kam jdeš?
Do toho ti kurva nic není.
No… tak už zbýváme jen my dva.
- Můžeš to vést ty. - Díky. To by bylo super… Jo.
„TÁTA“
Tak pojď, chlape.
Makej. To dáš. Pojď.
Super, je to tvoje.
Máš to.
Ahoj, tati.
Same, víš, proč ti volám?
To nevím.
Protože Cerithium Oil dostala v Nigérii zákaz činnosti.
Počkat, cože? To je neuvěřitelný!
To ty jsi byl ten motýl, co mávl křídly. Jsem na tebe hrdý, synku.
Díky, tati.
Udělal jsem to jen díky tobě.
Vážím si toho, že to říkáš, protože to je pravda.
Mám tě rád.
Já tebe taky. Ahoj.
Hej! Co děláš?
Do háje.
- Proč jsi nic neřekl? - Tlačilo mi to na krk.
A jo, promiň.
Víš ty co, odpal, já to udělám.
Ještě jsem nenašla výraz, jak lidem oznamovat, že půjdu kadit.
Co používáš ty?
Že si musím předělat konturku.
Chlapi nevědí, co to je, a ženy chápou, že to bude trvat.
Večeře v 8 v Le Tucci. Budu tam, přijď.
Řekni ano, sakra!
Kluci! Tři tečky!
Uvidíme se tam.
Jo!
- Bože můj. - Jo!
Kapitáne.
No?
Rád bych tě požádal o účes.
Co?
Seš si jistej?
Myslím, že jo.
Tak jo. Po tréninku.
- Isaacu. - Do prdele!
NEMOCNICE
Momentík, slečno,
říkáte, že si můžu přelámat všechny kosti, někdo mě může zavézt do nemocnice,
třeba mě hodí do popelnice,
a vy mě napravíte a já za to nemusím platit?
Přesně tak.
To je skvělá země. Skvělé město.
Věděla jste, že je medvídek Pú založen na medvědovi z londýnské zoo?
To mě poser.
Ale ne.
Je to horší, než jsem myslel.
Už zase chodí!
To je zázrak!
Díky Bohu za vědu!
Doktorko, bude doktorka v pořádku, doktorko?
- Snímky byly v pořádku. - Fajn, žádné krvácení do mozku?
- Ne. - Nebo subdurální hematom?
Ne. O zraněních mozku toho víte dost.
Jo, kdysi jsem sledoval Chirurgy.
A trénoval jsem fotbal.
Ten americký.
Ten s těmi otřesy mozku a zaklekáváním a tak.
No, otřes mozku má.
Taky má na hlavě pár stehů.
Budete muset pár dní odpočívat, ano?
Váš manžel vás už může zavést domů.
To není můj manžel.
Jo. Tady žádný prsten nenajdete.
- Jsme přátelé. - Kolegové.
- Přátelští kolegové. - Já manžela nemám.
Ale nelitujte ji. Je jen velmi nezávislá.
A jsem taky schopná se dostat domů sama.
- Vidíte? - Je mi líto, paní doktorko,
ale pacienti s úrazem hlavy nesmějí odejít bez doprovodu.
Pravidla nemocnice jsou ta nejdůležitější pravidla ze všech pravidel.
Pomůžu ti, zlatíčko.
- Tak. - Díky.
Díky, že jste přišel, pane Kente.
Sestra je v nemocnici, pracuje na pohotovosti.
Nemůže si odskočit,
protože tam pořád někoho vozí s nožem v oku nebo se svítilnou v pr…
Jo, rozumím. Nemá čas.
Phoebe, běž si malovat, my si s tvým strýčkem promluvíme.
Ano, paní Bowenová.
Můžu se zeptat na něco osobního?
- Phoebin táta… - Je to chcípák.
- Je naživu? - Pardon, je to až moc živej chcípák.
Rozumím.
No, pane Kente, máme trochu problém s tím, jak se Phoebe chová.
- Sem s tím. - Poslední dobou nadává. Hodně.
Je to moc špatný?
Dnes svému spolužákovi řekla, že to je „tupej přizdisráč“.
- A je? - To jo.
Ale o to nejde.
Netušíte, od koho to mohla pochytit?
Ode mě?
Kurva.
To byl pátý prohřešek. Dostala napomenutí, pak musela ven.
Myslím, že by měla dnes odejít dříve domů.
Máte na ni velký vliv.
Využijte toho.
Hej!
Jdeme.
Omlouvám se, paní Bowenová.
Díky, Phoebe.
Strýčku Royi, půjdeme na zmrzlinu?
Ses posrala, ne?
Pardon.
Ani náhodou.
Běž. Neloudej se.
Zasraný třpytky.
Sice to není ten nejstrašnější žertík, ale jíst sendvič s vazelínou je hrůza.
Ale to je prostě Ronnie Fouch. Je to inovátor.
- Jak jste věděl, že jsem v nemocnici? - Dostal jsem od vás 32 zpráv.
- Já myslela, že se samy smažou. - Jo, ale já si je uložil.
Poslechněte si to, je to bomba.
- Ne, díky. - O nic nejde, už to mám.
Tede, tady Sharon, nemůžu teď volat,
ale jestli mi chcete vymluvit díru do hlavy blbostma,
protože se bojíte projevit city, zanechte mi zprávu.
Píp!
- Já to tak nemyslela. - Ale no tak. Trochu jo.
Jak se říká: In otřesumozku veritas.
V té další jste do toho zahrnula pana Stephena Sondheima.
Zpíváte „Tonight“ z West Side Story, ale oba party, Tonyho i Mariin zároveň,
což je prostě strhující. Tady to je.
Dnes večer…
To je něco.
Zvládla jste celé první dějství. Úžasné.
Co to je za cavyky?
Ticho.
Kamaráde, Isaac s tím strojkem dělá umění.
Ostříhá tě, ale jen jednou za sezónu. Šetři si to na zvláštní příležitosti.
Já toho využiju až ke svatbě.
- Nebo až půjdu na obřízku. - Aha.
Nechápu, že tím mrháš na rande naslepo.
Co když si s tou kóčou rozumíte jen přes zprávy?
Kluci…
Já věřím…
…že to může být něco výjimečnýho.
To máme jen tak stát a…
Bože!
Drž kurva hubu, Jane Maasi.
Pardon.
Bože můj.
Úplný Labutí jezero.
Jo!
„TÁTA“ Už pro mě máš lístky do Wembley?
Dále!
Ahoj.
O co jde?
Jsem tu, jen dokud moje kancelář nebude… existovat.
Ale nevadí mi to.
Jestli tady něco rozliju, tak to můžu jednoduše uklidit.
To je fakt smutný.
Co bys rád, Jamie?
Mohli by táta a jeho kámoši dostat lístky do Wembley?
Samozřejmě. Do rodinné sekce? Do VIP?
Pro mě za mě klidně na parkoviště.
Hlavně aby mi dali pokoj.
Otcové a synové.
Je to ošemetné.
Měly by se o tom skládat písně.
- Vždyť se skládají. - Já vím, vždyť jsem…
No…
Vy jste si s tátou blízcí?
Jak kdy, jako všichni.
Je to složité.
U nás to složitý není. Je to čurák.
V každé situaci udělá to, co by udělal čurák.
S tím moc neudělám, ne?
Já se snažím mít tátu rád takového, jaký je, a zbytek mu prominout.
Jamie, ať je jakýkoliv, pořád je to tvůj táta, což z něj dělá VIP.
Jména?
James Tartt.
Ti jeho kámoši jsou Denbo Cullens a Brouk.
- Brouk? - Jenom Brouk. To je celý.
Prostě jako to zvíře.
Nechal se přejmenovat.
Protože je malý jako brouk?
Ne, jí brouky za peníze.
Jasně.
Díky.
Jo.
Dobře.
Mám zavřít?
Jo, zavři.
Ať se nikdo nevyptává.
- Dobře. - Ahoj.
Díky za zmrzlinu, strýčku.
Hej!
Nesmíš mluvit sprostě.
Ale ty tak mluvíš pořád.
Jo.
Ale pro mě to není překážka, protože jsem fotbalista.
Všem je jedno, že nadáváme. To k tomu dokonce patří.
Ale ty nebudeš moct být doktorka nebo učitelka nebo…
Veterinářka pro divoká zvířata.
Nebo veterinářka pro divoká zvířata. To nechápu.
Budeš je snad zadarmo léčit v lesích? To je fuk.
Jde o to, že bys to nemohla dělat, pokud budeš mluvit sprostě.
Podívej, trávíme spolu spoustu času
a fakt si to užívám.
Ale nejsem zvyklej se motat kolem dětí.
A občas
mám strach…
…že jsem tě zkazil tím, co je na mně nejhorší.
To není pravda.
Strýčku Royi, učíš mě skvělé věci.
Řekla jsem mu tak, protože mě šikanoval.
A díky tobě se tyranům umím postavit.
A taky rozhodčím.
Zvládnu to i bez sprostých slov.
Jo.
Protože jsi lepší než já.
Dáváš mi jen to nejlepší.
Třeba s tím můžeme přestat oba.
Naser si.
Já to nezvládnu.
Ale ty jo.
Prosím, prosím!
Dobře, strýčku Royi.
Fajn, tak už si vystup.
Nedáš si s náma jednu hru Princezen a draků?
Můžu být tentokrát drak?
Ne!
Dobře, snad jsi opravila kouzelnou hůlku.
Jo. To je tak tak, co?
Asi je jednodušší, když to jde složit.
Díky za doprovod, tady už to zvládnu.
To už jste řekla popáté.
Jenom to tady položím a peláším pryč.
Tak, a je to.
Dobré místo. Tak.
Firemní ubytování. To prostě nezklame, že?
Spíš to nedělá nic, o to asi jde, že?
A copak je tady? Pane jo.
Centrum domácí zábavy.
No, prostě řeknu, že to je v pohodě a nechám to být.
Je to jen dočasné.
A co není.
- Nedáte si čaj? - Bože, ne.
Chtěl jsem říct ne, děkuji. Pardon, ale podle mě to je prostě odpad.
Mám vodu a víno.
Slepici i vejce? Jo.
Tak prosím tu vodu, děkuji.
Z kohoutku?
Jo, voda musí být jak čistá sklenice s pivem, bez bublinek.
OD ZOUFALSTVÍ K NALEZENÍ SMYSLU
Koupíte si nové kolo, nebo si dáte s ježděním pauzu?
Nevím, nepřemýšlela jsem o tom.
Doufám, že brzo zase budete na koni. Vlastně na kole.
Ale bylo by super, kdybyste jezdila do práce na koni.
Říkali by vám koňačka Sharon a…
To by byl styl.
Měla bych si odpočinout.
Rozumím vám, dobrá kamarádko. Dobrá kolegyně.
Jako vždy vynikající.
Tak jo, tak já už půjdu. Dejte vědět, kdybyste něco potřebovala.
Dnešek byl pro vás děsivý.
Moje práce je učit lidi, jak se s těmito situacemi vyrovnat.
Já to zvládnu, díky.
Nashle, trenére Lasso.
Tak dobře, doktorko. Držte se.
Bože! Ahoj.
Proč mi to teď zvedáš?
Máš už pět minut zpoždění.
Jo, já tam nemůžu jít.
No tak, to zvládneš. Běž tam.
Buď to bude ten nejúžasnější večer,
nebo bude tak na hovno, že mi to můžeš až do konce našeho vztahu vyčítat.
To zní dobře.
Teď to položím, protože tam půjdeš.
Nesnesitelně ti to sluší.
Slečno Weltonová. Rebecco.
Same!
- Zdravím. Dobrý večer. - To je ale náhoda.
Co se děje?
Prosím? Jo, mám se dobře, jenom…
Jsem trochu nervózní, protože se tu mám s někým setkat.
Aha, tak…
Nemusíte být nervózní, vypadáte úžasně jako vždy.
Děkuji, Same.
Bože, nechci tě rušit při…
- Užij si večer. - Ano, díky, vy taky.
Skvělý účes.
- Děkuji. - Jo.
To je vážně divné.
Je tady Sam. Je to divný!
Pozdravuje tě Keeley.
Že ji taky pozdravuju.
Stojím u baru. Mám modrý oblek.
Sakra!
- Co je? - Sakra.
- Co? - Sakra, to snad není pravda.
- Ale je… - Já věděla, že sem nemám chodit.
- Ale přišla jste. - To ne, Same.
To nejde. Jsem tvoje šéfová.
Ne, jsi moc mladý. Kolik ti je, 24?
- Je mi 21. - Bože, jsem pedofil.
Zmanipulovala jsem tě! A ty zprávy, co jsem ti psala!
Nezmanipulovala. Vždyť jsme se neznali.
Ale teď už to víme. To prostě nejde.
Ne, prostě ne. A tohle se nikdy nestalo, ano?
Bože.
Počkejte.
Pořád se ještě můžeme…
- Promiňte. - Dobrý večer. Pardon.
Večeři si ale dát můžeme, ne? Nemusí to být rande.
Bude to prostě jen taková náhoda,
že jsme si oba zašli do té stejné skvělé restaurace
a jsme oba dva sami…
…a máme hlad.
To se stává.
Ne?
Mám fakt docela hlad.
Vítáme vás u Chtíče nade vše.
Páry, které minule vyhrály…
TRENÉR LASSO
Budou to minulí výherci Ellie a Danthony,
nebo výherci z první řady…
Zdravím, trenére Lasso.
Zdravím, doktorko. Budu vás teď co 20 minut kontrolovat.
To se po otřesu mozku má.
Pokaždé ale změním hlas, aby to pro vás bylo zajímavé.
Není vám špatně?
Tak takhle to zní, když se smějete.
Nic mi není, trenére Lasso.
Uslyšíme se za 20 minut. Smrtící bumerang.
Tede…
Ano?
To dneska mě opravdu vyděsilo.
Kolo mám nejradši, jsem na něm šťastná.
Po dnešku jsem měla strach, že se budu bát na něm znovu jet.
Strach je jako spodní prádlo…
Nechci se o tom bavit. Nepotřebuji povzbudit.
Tede, jen jsem vám chtěla říct, jak mi je.
Toho si vážím, moc to pro mě znamená.
Ráda jsem vám to řekla.
Hodně štěstí o víkendu.
ČARODĚJ ZE ZEMĚ OZ
Tak jo, hráči A-C-M, nevím, kdo jsi, ale bude z tebe P-R-D.
Jde se na to.
Tak.
Bože, to je bezedná díra.
Já vás obdivuji.
Ženy si na rande obvykle berou takovou tu malou kabelku.
- Jak se jim říká? - Psaníčko.
Psaníčko.
Radši bych vykopávala kosti dinosaurů než mít něco, kam se nevejde ani mobil.
- Našla jste. - Nebylo to rande.
Já vím.
Takže…
Nešlo by to někdy zopakovat?
Dovnitř půjdu sama.
Dobře.
Ne. Už nikdy, Same.
Vážně.
Musí to tak být.
Jo, jistě. Máte pravdu.
- Navíc máme v neděli důležitý zápas. - Jo.
Oba si musíme odpočinout.
Jo.
Dobře.
- Dobrou noc. - Díky.
A do háje.
Do háje.
Pánové, soustřeďte se.
Chci, abyste zavřeli oči.
A rozhlédli se.
Vlastně je otevřete a dobře se podívejte.
Pamatujte, že to, co je za mnou, je úplně normální fotbalové hřiště.
Odmyslete si ten stadion a tribuny
a zjistíte, že je to stejně velké hřiště jako to naše na Nelson Road.
- To není. - Cože?
Je o 418 metrů čtverečních větší.
- Hřiště nemají stejnou velikost? - Ne.
- Je to největší hřiště v zemi. - Výhoda pro City.
Ach jo, tento sport má ty nejvolnější pravidla ze všech.
Občas to nechápu. No tak dobře, je větší.
Vím, že jste vyrůstali u zápasů, které se tu hrály,
takže jste trochu nervózní.
I já z toho mám husí kůži.
Když jsem byl malý, seděl jsem u televize a tamhle hráli Queen během Live Aid.
- Ne. - To bylo starý Wembley.
Tam bylo ještě větší hřiště.
To je fuk. Jde o to, že jsme teď tady, ano?
Na tomto Wembley.
Na tom, kde Freddie Mercury nebyl.
Dnes budeme psát historii my.
A opravdu tomu věřím.
Tak se ještě jednou koukněte a zamiřte zpátky.
Máme práci.
SEMIFINÁLE ANGLICKÉHO POHÁRU
Richmond!
City!
- City! - City!
To není špatný.
Tohle jsou fakt vymazlený místa.
To tak bývá, když tvůj syn hraje v semifinále.
Sice ne za správnej tým, ale co se dá dělat?
Na, pusť se do toho.
SEMIFINÁLE
Vyhrajeme a necháme si Richmond vytetovat.
Já už ho mám.
- Kde? - Co je ti kurva do toho?
Nevím, jak by to mohlo…
- Co když budou hrát fakt dobře? - Jo, v to doufám.
V pohodě, kouči?
Jo.
Jenom dělám dechová cvičení, co mě naučila doktorka.
- Není to zase kvůli žaludku? - Neměl jsi ten krevetovej koktejl, že ne?
Ne, nikdy.
Pánové, je to tady.
Jdeme na to.
Pánové, vydržte ještě.
Musím vám něco říct.
Z toho zápasu jsem odešel ne kvůli tomu, že mi bylo špatně od žaludku.
Měl jsem záchvat paniky.
Poslední dobou je občas mívám.
Dělám na tom.
Jenom jsem chtěl, abyste znali pravdu.
V pohodě?
- Jasně. - Samozřejmě.
Dobře. Tak jdeme na ně.
- Richmond na tři. - Počkat!
Musím se taky k něčemu přiznat.
Popletl jsem si časové zóny při tom zařizování přestupu,
proto nemáme toho úžasného obránce z Brazílie.
Bože.
- To nevadí. - Nevadí.
- Jo, nevadí. - Dobrý.
- V pohodě.
Tak jdeme na to.
Já zas nečtu ty vaše analýzy, co píšete. Lžu pokaždý, když na to přijde řeč.
Je to nuda a číst to nebudu.
Rozumím.
Já zase předstírám, že jsem právě dostal nějaký nápad,
ale ty nápady už mám dlouho.
- Jen dělám, aby to vypadalo spontánně. - Dobrá taktika.
Je to jen iluze.
Při jednom zápasu jsem byl omylem na houbičkách.
Omylem?
Byl jsem u Jane a vypil čaj z jiného hrnku, než jsem měl.
Byl to zápas s Port Vale?
- Jo. - Jo.
Už se to nestane.
Díky, chlapi.
Díky.
- Jdeme jim nakopat zadky. - Zadky na tři.
- Proč ne. Raz, dva, tři. - Zadky!
- Takže tobě teď chutná čaj, jo? - Nevěděl jsem, jak ti to říct.
Stadion Wembley, Tádž Mahal anglického fotbalu.
Místo, o kterém sní každý mladý fotbalista.
Sportovní bojiště, poseté stopami velikánů.
O další zvrat v místní proslulé historii se pokusí skromný AFC Richmond.
Nikdy nevyhráli žádný velký pohár.
Jsou posledním londýnským klubem, co hraje ve Wembley poprvé.
Chystají se pokračovat v rozbroji s nejlepším týmem v zemi,
mocným Manchester City.
Teprve před 11 měsíci
byl Richmond kvůli City nucen srdcervoucím způsobem sestoupit.
Jamie Tartt hrál tehdy za City a dopomohl Richmondu k sestupu.
Pak ho ale City poslali po M40 do Londýna a je z něj zase Chrt.
Jo!
City chce další trofej. Richmond chce odvetu.
Za chvíli to začne. Bude se hrát „pod obloukem“, na stadionu Wembley.
Semifinále Anglického poháru začíná právě teď.
- City skóruje! - Kurva!
Ne!
- To byl ofsajd, ne? - Jenom pasivní ofsajd.
To podělaný pravidlo pořád nechápu. Nevadí!
- V pohodě, kluci! - City kope roh.
Gól!
- Kurva! - Je to 2:0.
Jo, 2:0!
Sakra!
To může být nebezpečné. A taky bylo. Je to 3:0.
V Richmondu budou přemýšlet, co s tím.
Obrana!
- Tři útočníci… - Zaparkovat autobus.
- Na to je pozdě. - Jeden po druhém.
Dobře, tak ne. To bude dobrý!
Otočí to v druhém poločase?
Ale ne, vlastní gól. Je to 4:0.
No tak, kluci! Vždyť to umíte líp!
Na někoho bude muset padnout vina.
Rozhodčí! Seš slepej? To nemáš koule?
Ale ne, s Deanem je neradno si zahrávat.
To se říkat nesmí.
Jo.
- Promiň. My víme, že koule máš. - Už mi nadávali i hůř.
Tak jo, to dáme!
Penalta.
- Rozhodčí! - Co je?
Mike Dean názor nezmění, když mu řekli, že nemá koule.
O výsledku tohoto zápasu již City rozhodlo.
Kdyby to byla bitka, už by to skončilo.
Ale bitky by popravdě správně neměly ani začít.
Sakra!
Do prdele práce.
No tak. Nedá se nic dělat.
Ne, to nedá.
Bože!
Hej, Jamie! Už dej gól!
Posluž si! Šup!
Jediné, co se dá o Richmondu říct pěkného,
je naprosto fantastický účes Sama Obisanyi.
City budou hrát finále s Leicesterem.
A zklamání Richmondu
nejvíc padá na hlavu zdrceného Jamieho Tartta.
Mám ho na zadku.
Takže…
Same, jaké to bylo tak moc prohrát?
Je to náročné.
Je mi líto, že jsme zklamali fanoušky.
Pro tohle není slov. Nedá se nic dělat. Jsme odepsaní.
A zítra odznova.
Pane Tartte.
Máte návštěvu.
Prý je to váš otec.
Jo.
Nejsi nahej?
Já ti to říkal, ty debile.
Pánové.
Je to těžký, kluci, ale není se za co stydět,
protože porazíme kohokoliv, s kým hrajeme.
Neměli jste šanci, děcka.
A tady ho máme. Můj syn.
Moje rodina.
Ty můj chudáčku Jamie.
Mám takovej pocit, že pořád hraje za Manchester.
Proto nedal tu tutovku v první půlce.
Úplně jsi to posral. Posrals to.
Co to mělo znamenat? Dělám si prdel.
Udělej mi laskavost a protáhni Denba a Brouka přes ochranku.
Chtějí jít na hřiště a cvaknout si to.
Radši ne.
Jenom se chtějí kouknout. Bude to vteřinka.
Radši ne.
Cože?
Je z tebe teď náladová děvka, protože si s tebou vytřeli prdel?
Takhle se mnou nemluv.
Dobře, uvidíme, jestli uslyšíš tohle.
Ten televizní pořadeček, co jsi dělal.
Jenom jsi to Manchesteru City ulehčil, aby tě vykopli.
A podívej se, kde seš.
Taháš se s bandou amatérů! Bez urážky.
Nikam nechoď, ty sračko.
Ježíši. Bože.
Jo. Dobře.
Další už ti neodpustím.
- Půjdeme. - Chceš to rozjet naplno? Tak pojď!
- Nezapomeň, odkud jsi. - Pozor, dveře.
Hups.
TRENÉR LASSO
Zdravím, trenére Lasso. Je mi líto, že jste prohráli.
A děkuji vám za to nové kolo.
Je to od vás milé, ale to jste nemusel.
Trenére Lasso?
Můj táta se zabil, když mi bylo 16.
Ovlivnilo to mě i moji mámu.
To je mi moc líto, Tede.
Nevím, jestli z toho některé moje problémy pramení, ale…
Určitě ano.
Dobře, to dává smysl.
Chcete si o tom promluvit?
Ne, teď ne. Musím jít dovnitř za týmem. Jen jsem chtěl, abyste to věděla.
Dobře, děkuji, že jste mi to řekl, Tede.
Zavolejte, kdybyste potřeboval.
Zavolám.
Zavolám, promiňte.
V pořádku. Dobrou noc, Tede.
Hej, kouči!
Jo?
Dobrý?
Jo, jenom jsem si potřeboval zavolat.
- To byl těžký večer, co? - Jo.
Co bys…
Co kdybychom to zabalili?
Jo, já vlastně…
Mně už se tam zpátky nechce. Půjdu to ze sebe dostat.
Jasně, klidně.
Jdeš taky?
Slíbil jsem Henrymu, že si zavoláme.
Měli ve škole vystoupení a chci vědět, jak to šlo.
Ale třeba příště, jo?
Hej, hlavně buď opatrný, jo?
- Jo. - Dobře.
Nezapomeň,
zítra děláš kafe u záznamu z utkání ty.
- Jo. - Bude to brzo.
Kouči, účel světí prostředky.
Ne prostředníčky, ale…
Manchester City rozdrtili Richmond
v semifinále Anglického poháru 5:0 za přehlídky úžasných gólů.
Goliáš dal Davidovi co proto.
Tady je rozhovor se Samem Obisanyou.
Je to náročné.
Je mi líto, že jsme zklamali fanoušky.
Prohráli jsme. O hodně.
Ale snaha byla.
Dali jsme do toho všechno a to mi stačí, protože je to lepší než to nezkusit.
Něco zkoušet je nepříjemné, protože můžete o hodně přijít.
Je třeba se snažit.
Jinak nic nemá smysl, ne?
Děkuji.
NOVÁ ZPRÁVA KOMU: SAM OBISANYA
Viděla jsem ten rozhovor.
Jsi někde poblíž?
Bydlím na Wargrave Square, dům číslo 152, SW11.
Jo.
Proč jsi mi poslal adresu?
Pro příště.
Překlad titulků: Karel Himmer