אני לא רוצה לנסוע איתכם. אני מעדיף להתמודד עם זה לבד.
כן, בטח. כמובן.
היי, היי. רק תשמור על עצמך, טוב?
כן,
בסדר. ואל תשכח,
מחר תורך להביא קפה להקרנה של המשחק, בסדר?
כן. -השכם בבוקר.
היי, המאמן, צעד אחר צעד.
לא צעד מהסוג הזה.
- אצטדיון וומבלי -
"ירח כחול, ראית אותי עומד לבד
ללא חלום בלבי
ללא אהבה משלי..."
תיזהרו מהרווח.
זה קו הרכבת הדרומי לאלדגייט.
דלתות נסגרות. להתרחק מהדלתות, בבקשה.
זה נמשך כך כל המשחק.
משחק אמיתי של דוד נגד גוליית,
אבל משחק שבו גוליית פשוט ריסק את הגולגולת של דוד על המדרכה,
כמו בסרט ההוא עם אד נורטון.
"ממלכת אור הירח"?
אני חושב שכן.
כן. מבחינתי, המשחק היה סיפור סינדרלה אמיתי.
אילו נעל הזכוכית שלה הייתה נשברת וחותכת את גיד האכילס שלה.
טיירי, זה היה פשוט יום גרוע של השחקנים?
- ג'יין פיין -
או שנטיל את האשמה על צוות המאמנים?
צוות המאמנים.
אלה שחקני כדורגל טובים.
התחושה הייתה שלריצ'מונד אין תוכנית.
ומה בנוגע למאמן בירד? -באמת מה איתו.
המאמן בירד ידע שאסטרטגיה התקפית אגרסיבית הייתה טעות.
הוא לא היה צריך לתת לטד, לנייתן ולרוי לשכנע אותו.
נקודה נהדרת, טיירי. המאמן בירד הוא הסגן של טד לאסו.
הוא אמור לקרוא עליו תיגר, לא להיות מעריץ מתרפס.
תשמע, גארי, לאיש אין וה-וה-וום.
יש משהו שאומר "רווק עצוב" יותר מאשר שולחן קפה בצורת לוח שחמט?
אני יודע שאני צרפתי ומצפים ממני לומר דברים כאלה,
אבל אני שונא את המאמן בירד.
תשתוק, טיירי הנרי.
אחרי שרישאר מונטלור קיבל כרטיס אדום,
המצב הידרדר מדחי אל דחי.
טד מצטרף אליך?
לא.
ג'יין באה? -נפרדנו.
אני המומה.
היא האשימה אותי בכך שאני קנאי. אני.
כי אמרתי לה שקשה לי לדעת מה מצבי,
שזה המצב, כי היא אף פעם לא אומרת "אני אוהבת אותך".
אמרת לה את זה? -כן.
והיא לא אמרה חזרה. -לא.
תודה שעזרת לי לחוות את זה שוב.
אתה בטח מרגיש נורא.
ההיגיון חסר תועלת בביטוי של האהבה.
לא. התכוונתי למשחק.
מה עבר לכם בראש כשחשבתם על הטקטיקות האלה, לעזאזל?
מיי. -טוב. תיהנה מהבירה.
אבל בחייך.
אין מצב שחשבת שמשחק התקפי זה רעיון טוב.
השארתם את זורו לבד בהגנה.
בחצי גמר.
חצי גמר!
- ג'יין פיין -
- ראיתי את התוצאה. אוף. רוצה להיפגש? -
- איפה את? -
- הלכתי למועדון -
- אמרתי לך איך אני מרגיש ואני לא יכול להמשיך ככה -
- אם את לא... -
אוי, בירד. המפתחות נפלו לך.
תודה.
משחק קשה, חבר. -חשבנו שאתה צריך חיבוק.
אני חשבתי שאתה צריך חיבוק. -אתה רוצה לדבר על זה?
אנחנו יכולים לדבר ולשתות
כל עוד נדבר על כל דבר חוץ מהמשחק, ונשתה.
היית פעם בווגאס? -איך טד מאחורי דלתיים סגורות?
איך אתה מתמודד עם הידיעה שהיקום אינסופי,
אבל התודעה שלך יכולה להסתיים בשנייה?
ביקרתי בווגאס פעמים רבות.
לילה אחד זה טוב, שני לילות מושלם, שלושה זה כבר יותר מדי.
טד הוא בן אדם. רק בן אדם.
ובאשר לשבריריות של החיים, אני שמח שמישהו שאל סוף סוף.
כי כן, יש לי כמה מחשבות.
וכך, לסיכום,
אם כל זה אכן רק הדמיה,
ומניסיוני הכול מרמז לכך שזה אכן כך,
אז נותר לנו רק להסיר את כובעינו בפני הפרחח שמושך בחוטים.
זהו זה, אנשים.
כמו הרגליים שלי אחרי דייט עם בחור שתיקן אותי כל הזמן,
אנחנו סגורים.
יצאת לדייט עם ריצ'רד?
אני חושב שתגלי, מיי, שיצאנו לשני דייטים.
החוצה.
הקפה היה דייט.
- אני חושבת שזה מה שאתה צריך. מכפרת על חטאיי. -
- אם אתה לא מצטרף אליי, אני מקווה שאתה נהנה קצת לפחות. -
לאן עכשיו?
למיטה. זאת אנגליה, חבר. הפאבים נסגרים ב-11:30.
אני לא מוכן לסיים את הלילה. יש רעיונות?
מה בנוגע ל"בונז אנד האני"?
אין מצב.
מועדון פרטי, אופנתי מאוד, בלתי אפשרי להיכנס אליו.
כן, שמעתי שפעם הם דחו את שר.
אתה מאמין שהם עשו דבר שכזה?
ובכן...
למה שלא נקפוץ לשם ונראה מה יקרה?
אני חושב שיש קוד לבוש.
- אבדו ונמצאו -
מיי, אני אוהב אותך!
מונית!
ברוך שובך, יקירתי. -תודה.
ערב טוב.
אנחנו מכירים?
אני לא חושבת, אדוני. אפשר לראות את כרטיס החבר?
אוניברסיטת ברצלונה, מחזור 2004?
למדתי באונ' וורוויק, 2007.
אני מצטער, את נראית מבוגרת יותר.
אתה חבר כאן?
כאן? לא. אלוהים, לא. לעולם לא.
אם אתה לא חבר, אני חוששת שאתה לא יכול להיכנס.
זה "בונז אנד האני".
את גסת רוח מאוד.
מה שמך?
שמי שרה קומבס. מה שמך?
לא ענייני.
"בונז אנד האני", אפשר לעזור?
אכפת לך?
דבר.
הלו, אני ממכבי האש.
חשוב מאוד שנדבר עם...
שרה קומבס. -שרה קומבס.
זו את.
טוב, אני ממש מצטער, גברתי, אבל הדירה שלך עולה באש.
את חייבת לבוא לכאן מיד.
מה עכשיו? -תתנהגו בנונשלנטיות.
חגורת אוריון.
מדהים.
אנחנו הולכים. אנחנו הולכים.
עשית את זה.
עשית את מה ששר לא הצליחה לעשות.
אני מרחם על שרה קומבס.
לא. תחשוב כמה היא תשמח
כשתגלה שהדירה שלה לא באמת נשרפה.
מחר יהיה היום היפה ביותר בחייה של שרה קומבס.
הדירה שלה תיראה לה מדהימה יותר
מכל מקום שמישהו מאיתנו גר בו אי פעם.
הגענו.
טוב, רבותיי, תוכנית התקפה.
מה קרה?
אני לא חושב שאנחנו שייכים לכאן.
תפסיקו עם החרא הזה.
אתם שייכים.
איפה אתם הכי רוצים להיות עכשיו?
כאן, נכון?
אז תתנהגו בהתאם.
מי רוצה בירה במחיר מופקע?
מי רוצה בירה במחיר מופקע שאני מזמין?
תמצאו לנו מקום.
ו... תרגישו בנוח להתהלך ביהירות.
מה תרצה לשתות, אדוני?
ארבע בירות, בבקשה. -תרצה אותן בכוס, אדוני?
לא.
תירגע, בחור. זה עניין של זוויות.
אולי אילו היית מקשיב בטריג, היית משחק טוב יותר.
שנעשה הימור ידידותי על המכה הזאת?
נניח, 20 ליש"ט?
רק רגע.
מה זה "טריג"?
טריגונומטריה.
מתמטיקה. כן?
כן, כן. -כן.
מצטער, איפה למדתם?
הנה אתם, בחורים. הא. חשבתי שאיבדתי אתכם.
ואז מה היה מצבי? עצוב ובודד.
ערב טוב, רבותיי.
אני רואה שפגשתם את בני חסותי.
אני פרופסור דקלן פטריק אלושיוס מקמאנוס.
לשירותכם. אני מבטיח לכם, התענוג כולו שלי.
אבל עליי לומר לכם, הבחורים האלה הם הטובים ביותר באוקספורד.
וכעת אנחנו במפגש איחוד אלכוהולי קטן, הלוא כן?
אוקספורד? -כן, פרופסור למה?
כלכלה וניהול, עד שפרשתי.
באוקספורד.
אכן.
אנחנו למדנו באוקספורד.
כרייסט צ'רץ'.
באיזה קולג' לימדת?
כרייסט צ'רץ'?
היריבים הגדולים שלנו.
אני איש "מרטון".
מרטון.
איפה גרת?
בדיוק מול הקפלה.
אין כמו לקום מדי בוקר ב-8:15 לצליליו של אורגן דובסון,
אני צודק?
חתיכת מזדיין ממרטון.
מה שלומך, אדוני? מתי עזבת?
ב-2015. השנה שבה ניצחנו את קיימברידג' במרוץ הסירות
בהפרש של שש סירות וחצי, בל נשכח.
הייתי בצוות ההוא. הייתי ההגאי.
כן, נכון, ממזר שכמותך!
הארי גיל כאן! הארי גיל, בפאב הזה!
היי.
נפלא. נפלא.
פרופסור מקגונגל לימד אותנו הרבה.
אבל הדבר הכי חשוב שהוא לימד אותנו הוא ערכו של כסף.
עשרים ליש"ט. זאת התערבות.
יש לי. יש לי.
יש לי חמש.
תשמור את זה לקבב. -צריך עוד?
גאונים אקסצנטריים.
בטח.
שבע עשרה, 18, 19, 20.
איך זה בתור טריגונומטריה?
הגענו לשם.
יש!
מהלך יפה! -יפה לך.
הסיבוב הבא על חשבוננו.
כל מה שתרצו.
שלושה קנקנים גדולים של בירה? -הבחור הזה.
אוי. איך ידעת את כל הפרטים האלה על אוקספורד?
יצאתי עם פרופסור מאוקספורד, ואני מאזין יותר מאשר מדבר.
אני כבר חוזר.
אוי.
אתה אגדה!
קשה לשכוח משחק כזה.
אתה יודע מה יעזור? לפגוש את האישה שאתה אוהב.
בדיוק, אבל ברור לי
שהמאמן בירד חושב שהוא לא ראוי לג'יין.
הו, אני יודע.
ההערכה העצמית של בירד נמוכה כל כך, הוא יזדקק לשיחת עידוד כדי להתאבד,
ואני רוצה לתת לו את שיחת העידוד הזאת.
תשתוק, טיירי הנרי.
לעזאזל, חרא מזוין!
יש בעיה?
כן. המסמר הזה בשולחן הקפה הפרסי המזויף משוק הפשפשים
קרע לי את המכנסיים.
אדוני, אפשר לראות את כרטיס החבר שלך, בבקשה?
החברים שלי בפנים.
לכל הרוחות.
אני בטוחה שאתה מודע לכך שהמכנסיים שלך קרועים.
הם עוצבו כך.
כדי להקל על אנשים לנשק לי בישבן.
תיזהר, יש לנו חוקי צניעות באנגליה.
יעצרו אותך.
לא ידעתי שהחוקים כה מגבילים כאן.
כן. אנחנו אומה מדוכאת.
ישבן חשוף אחד עלול להפיל את המונרכיה בכבודה ובעצמה.
איך את מעזה לדבר ככה על הנסיך אנדרו?
אני יכולה לתקן את המכנסיים.
אני גרה שם.
בבניין המחודד ההוא?
לא.
תוריד את המכנסיים.
את לא הבוס שלי.
אתן לך משהו ללבוש בינתיים.
אנשים נכנסים לחיי ויוצאים.
אני תמיד שומרת זוג מכנסיים שלהם.
מתלה הבגדים הזה הוא כמו סיפור חיי.
אלה אמורים להתאים.
של מי הם היו?
מאהב לשעבר.
איפה הוא עכשיו?
מת.
המפתחות שלך נפלו.
אתה חושב לפעמים על מערכת יחסים בדיעבד ומתחרט שהיא הסתיימה?
אני עושה את זה כל היום.
אהבתי כל גבר בחיי,
אבל אני חושבת שאני לא מתחרטת על סיומו של אף קשר.
בכל זיכרונותיי המאושרים ביותר, אני רווק.
זה מטריד אותי.
היית פעם מאוהב?
כלומר, יש מישהי בחיי עכשיו ש...
אולי זה בגלל כימיקלים או אולי בגלל פרומונים, אבל...
אני רוצה להיות איתה כל הזמן.
זאת אהבה או שפשוט יש לי בעיה?
למה זה לא יכול להיות שתיהן?
אתה יכול לענות?
כתוב, "לא לענות".
זאת בדיחה.
אוי, מותק, אני כאן, אבל שכחתי את המפתחות.
מי אתה, לעזאזל?
אני בירד.
הוא גבר נטול מכנסיים שפגשתי ב"בונז אנד האני".
מה לעזאזל?
אוי, פרצוף תחת!
אני אעיף לך את כל השיניים מהפרצוף
ואדחוף אותן לתחת שלך כמו ממתקים.
לעזאזל.
יכולת להזהיר אותי. -אל תתייחס אליו.
הוא רק מקנא קצת.
תפתח את הדלת. אתה חשוב כמת.
תברח.
איפה הוא, לעזאזל?
אין לאן לברוח.
אוי!
- אן-22 כיכר אוקספורד, ריצ'מונד פולוול, ריצ'מונד -
עדיין יש לי את זה!
אוי, הוא לא שילם.
לא נמשיך לנסוע עד שתשלם.
כמובן, כמובן. בעונג רב.
תסלחי לי, גברתי.
תתחפף, פרזיט מזוין.
- האייברי ג'יימס -
ערב טוב, אדוני.
תלון אצלנו הלילה?
לא. אני לא.
טוב. שיהיה לך ערב נעים.
אני יכול להשתמש בטלפון, בבקשה?
חוששני שהטלפונים של המלון מיועדים רק לאורחים, אדוני.
בסדר גמור.
אני יכול להשתמש בטלפון שלך? -בטלפון הפרטי שלי?
כן, איבדתי את הטלפון ואת הארנק, ואני רק מנסה לחזור הביתה.
ובשביל מה תשתמש בטלפון הפרטי שלי, אדוני?
כדי להזמין מונית.
לא. אני לא נופל בפח הזה.
אני לא מנסה לעבוד עליך.
זה בדיוק מה שנוכל היה אומר.
אני אכנס רק לחשבון שלי.
ככה זה מתחיל, הלוא כן? קודם תזמין מונית.
ולפני שאבין מה קורה, תחבר את הנייד שלי לרשת שלך
ולפתע פתאום, אתה ומלניה המזויפת מורידים את פרטי חשבון הבנק שלי
ומשתמשים בזהות שלי כדי לשלוח
עוד זרעי פרג לאי הפרטי שלכם.
לא. לא הלילה.
אני במשחק הזה יותר מדי זמן.
איזה משחק? -אתה לא תיגע בנייד שלי.
כי בתוך שניות תגלה את שם נעוריה של אמי,
את כל המטבעות המבוזרים שלי.
לא שיש לי כאלה.
לפתע פתאום הכונן הקשיח שלי מוחרם ע"י האם-איי-5
בגלל תמונות לא חוקיות שגרמת לי להוריד בעורמה.
לא, אתה לא תצליח לעבוד עליי.
לא אתה. לא כפיל של דיים ג'ודי דנץ'.
לא אף אחד. תתבייש לך, אדוני! לילה טוב.
שלום.
היי, צר לי להפריע לכם.
אני מנסה להגיע הביתה ואיבדתי את הנייד.
אתם עומדים להציל את חיי.
חרא.
תראו מי זה לא.
טוב לראות אותך שוב, מר טארט.
מצטער על הפעם ההיא. למה שלא תחזרו לענייניכם...
היי, היי. זה בסדר. אנחנו לא ממהרים.
תשמעו, חבר'ה.
למה שלא נלמד את המאמן, במכנסי הקסם שלו...
מה המשמעות של כדורגל.
כי זה לא קורה על המגרש.
לא.
זה קורה ברחוב.
אתה מבין אותי?
או...
תתפסו אותו!
קדימה!
נראה שבירד גמור, נכון?
גארי, חלק ממני חושב שבירד ממש רצה לחטוף מכות הלילה.
בהחלט, טיירי.
ברור שהוא מעדיף להעניש את עצמו
על פני לקבל את האהבה ואת התמיכה של האנשים שמקיפים אותו.
אני מתחיל לחשוב שהמאמן בירד שונא את עצמו.
תשתוק, טיירי הנרי.
הא, חבר?
תן לו עוד אגרוף. -שמוק!
אתה אפס!
הכנסתי לך!
אל תקום!
לעזאזל.
אמרתי לך לא... -חבר'ה!
מה דעתכם שנכריז על תיקו?
היית חייב להתגרות בנו, נכון?
תגיד לילה טוב, בן.
בנאדם. בחייך.
לא קרה דבר. היא רק תיקנה לי את המכנסיים.
לא, לא. לא.
השארת את זה בדירה שלנו.
חיפשתי אותך.
טוב, זה נחמד.
לא, אני מצטער שהתרגזתי.
מרי הסבירה מה קרה.
האמת היא שאנחנו בהיריון.
וזה גרם לי להבין כמה היא יקרה לי,
והמחשבה שהיא בוגדת בי הייתה יותר מדי.
א-הא.
אבל גם הבנתי
שאולי אני פרנואיד יותר מהרוב בכל הנוגע לזה.
כי אני בגדתי בעבר.
אבל עבדתי על זה.
אני במקום טוב עכשיו. -נהדר.
כן, תודה.
בכל מקרה, רק רציתי להחזיר לך את החפצים שלך.
אבל מרי אמרה שהיא שומרת את המכנסיים שלך.
זה הקטע שלה.
היא אמרה שאתה יכול לשמור את אלה.
תודה. -הם הולמים אותך.
אני יודע.
מצטער על המשחק המחורבן היום.
ואני אפילו לא אוהד ריצ'מונד, אבל מאמה מיה, זה היה קשה לצפייה.
אני חושב שאלה נפלו לך.
טוב.
בהצלחה, כן?
אני מנסה.
- 52 הודעות 72 שיחות שלא נענו -
אוי, לא. לא, לא, לא.
- אני אוהבת אותך. אמרתי שאני אוהבת אותך. -
- אני עושה מה שביקשת. לך תזדיין, בירד. -
גם אני אוהב אותך. גם אני אוהב אותך!
לא, לא. לא! לא!
- אינטרנט שנאה -
- פסטה כל הרטבים זוכים ליחס שווה -
- טעם נפלא חדש -
- הקולה הכי טובה אי פעם? -
- מנצ'סטר סיטי 5 ריצ'מונד 0 -
אוי, סמוראי!
"יש לנו לימוזינה, יש לנו לימוזינה..."
תיכנס! קדימה! -תראה, יש לנו לימוזינה!
הם היו ממש נחמדים בסופו של דבר.
וממש גרועים בביליארד.
סיפרנו להם מי אנחנו באמת,
והם עדיין הזמינו אותנו לאחוזה הכפרית שלהם בחג הפסחא.
אני לא יודע מה אני אלבש.
הרווחנו כל כך הרבה כסף מהם, אז פינקנו את עצמנו בלימוזינה!
לאן, אדוני? -לאן שבא לך.
הלילה הזה לא יסתיים לעולם.
הביתה, בבקשה.
תודה על לילה נפלא.
אתם תיסעו לכתובת הזאת
ותגידו לרנה שבירד אמר שזה בסדר.
תודה, חבר'ה.
"רק טילון אחד
תן לי את זה
גלידה טעימה
מאיטליה..."
לא.
לא!
אתה שם, אלוהים?
זה אני, הבן הקטן של מרגרט.
מאזין ותיק, מתקשר בפעם הראשונה. אני יודע שאתה בטח עסוק,
כי יש לך עניינים גדולים יותר לטפל בהם.
כפי שאתה נוהג לעשות. אבל ישנה בחורה.
ישנה אישה, ג'יין.
שם משפחה פיין. פ', י', י', ן.
אבל אתה בטח יודע את זה, אבל אם תרצה לחפש אותה.
ואני מחבב אותה, מאוד.
יכולתי להיות איתה הלילה, אבל בסוף אני איתך.
ואין לי אשליות שהיא יכולה לפתור את מה שמכאיב לי.
אבל כשאני איתה, העולם פשוט נראה...
מעניין יותר.
מה המקום הזה?
כאן. 237.
- אין כניסה -
תדפוק בדלת. -למה שאתה לא תדפוק?
תדפוק.
מה?
אתה רנה?
מי שואל?
המאמן בירד שלח אותנו.
תפעילו אותם.
בואו אחריי.
בואו.
קדימה.
אלוהים.
זה יפהפה.
זה גן עדן?
לא. זה נלסון רואד.
תנופפו לקהל! תנופפו לקהל!
יש!
אחלה!
תנסה את זה.
מכינים כאן אוכל? -בשבילי, כן.
איפה הוא, לעזאזל? -אם בירד לא בא, אני אביא קפה.
חכה. רק שנייה. הוא יגיע.
בירד הוא כמו הדוור, מבינים?
תמיד מספק את הסחורה ונראה נהדר במכנסיים קצרים.
בוקר טוב, חבר'ה.
מה אמרתי לכם? -בבקשה.
לבן שטוח. קפה, שחור. לאטה מנטה.
תודה.
תודה, המאמן.
אתה...
הכול בסדר, אתה יודע?
כן. ישנתי מאוחר. נפלתי מהמיטה כנראה.
אה, בטח. כן, לא. זה קורה.
טוב, מי מוכן לצפות במשחק של אתמול?
לא. לא. -צפיתי בו מספיק.
לא צריך. אין צורך. -תשמעו, אני יודע, אני יודע.
אבל ככה משתפרים, בסדר? -טוב.
כי לפעמים, פעם ביובל, יש משחק נורא כל כך, כל כך...
חרא של כלבים?
שרודף אותך?
קטסטרופה בקנה מידה אפי?
שהדרך היחידה לצפות בו שוב היא במהירות גבוהה פי עשרה
ועם נעימת הפתיחה של "בני היל" ברקע. הרי לכם.
לכל הרוחות.
בסדר.
- ניצחון סולידי -
- תאמינו -
- #אנחנו ריצ'מונד -
תרגום: גיא רקוביצקי