Legutoljára akkor henyéltem ennyit, amikor meghúztam a combomat.
Ne hozzuk nyilvánosságra…
hogy együtt vagyunk?
Nekem tetszik ez a titkolózás.
A lopott pillanatok a stadionban.
Olyan botrányos és izgalmas!
Nem. Nagyon stresszes.
Én kezdek beleőszülni.
Én nem látok ősz hajszálakat.
Nem a hajam.
Ott lent sem! A hónaljszőröm. Látod?
Tessék!
Tudod, ha bevallanánk a kapcsolatot,
akkor ezt csinálhatnám…
mások előtt is.
Nem akarod elengedni ezt a témát, látom.
Nem, nem akarom.
Most szabad leszek hétvégén.
Benne vagyok.
- Hova menjünk? - Görögország?
Úristen, anya!
Nagyszerű, akkor megvan a pótkulcsom.
Sam, emlékszel az anyámra?
Hivatalosan is örvendek, Deborah.
Bár nem a boxeremben állnék itt!
A boxer…
Mint egy rosszul megírt csattanó,
nem bíz sokat a képzeletünkre.
Elnézést!
Jó, akkor túl vagyunk az udvariaskodáson.
Ki vele, anya!
Most mit művelt az apám?
Meghalt.
Szerintetek hol van most az apja?
A ravatalozó hűtőjében.
Nem, a lelkére értettem.
A ravatalozó hűtőjében.
Tudjátok, gyerekként azt hittem,
hogy a jó emberek a mennyben végzik.
A rosszak pedig a pokolban.
Most már tudom, hogy ez nem így megy. Bárhol is van, remélem, ott boldog.
Én úgy képzelem el a mennyet, hogy az állatok dirigálnak,
és az emberek a kis kedvenceik.
Az örökkévalóságot egy kandalló előtt fekve tölteném,
Cindy Clawford lábainál.
Értem.
Én szeretnék tigrisként reinkarnálódni…
hogy szétmarcangolhassam az ellenségeimet.
Ha a halál után megmérik az embert,
a teste 21,3 grammal kevesebbet nyom,
állítólag ennyit nyom a lelkünk.
Aki ezt kitalálta,
az biztos megmért valakit, megölte, hogy aztán újra megmérhesse.
Élünk, meghalunk, csókolom.
Jó éjszakát!
- Havibajos. - Ja, ja, ja.
Hé, majd csapatként megyünk a temetésre.
Tehát nyakkendő, ing…
- semmi edzőcipő. - Mi?
Jó.
Még a nagyon szép Yeezym se jó?
- Ja! - Milyen színű?
Élénkpiros.
Jó, majd öltönycipőt veszek.
Olyat hol lehet kapni?
Nekem nincs időm éjfélkor sorba állni,
hogy reggelig várjak egy új cipőre.
Az csak az edzőcipőknél van, haver.
Az öltönycipőknél nem.
Úristen! Ez a kurva dal!
Anya, kapcsold már ki!
Pillanat, húsom!
Várj! Nem hallak.
Hát persze, hogy nem hallasz.
- Mit mondtál? - Miért hallgatod ezt a dalt?
Bocsánat. Szeretem, ha ébredéskor mindenhonnan ez szól.
Felvidít ez a dal.
De a mai nap nem éppen a vidámságról szól.
Minden napnak arról kéne szólnia.
Akarsz erről beszélni?
Nem… Én boldog vagyok.
Nem kell semmiről sem beszélnem.
Tudod, a régi Rebecca imádta ezt a dalt.
Igen, az egész világ imádta ezt a dalt.
Aztán a csapból is ez folyt, és meguntuk.
Hát, én nem.
Én nem engedem el a dolgokat.
Tudod, nyugodtan átalakíthatod ezt a szobát.
Nem kell így hagyni miattam.
Arra az időre emlékeztet, amikor még közel álltunk egymáshoz.
Akkor még szeretted a Backstreet Boyst.
Tudom, mi lesz a következő szám!
Jaj, ne!
Jó reggelt, Ribi Rebi!
Te meg mit csinálsz?
Kíváncsi voltam, megy-e még.
De bevált a fitneszvideó!
Nora, siess már!
Én lassan és óvatosan mászom.
A te korodban egyből felmásztam!
Igaz.
Pedig részeg voltam.
Florence, drágám, már ezer éve!
- Deborah! - Jó, hogy itt vagy!
Ha bármire szükséged van, csak szólj Norának meg nekem!
Ugye, Nora?
- Nora! - Jézusom!
Jól vagyok.
A temetések annyira furák, nem?
Ja.
Mert egy csomóan összegyűlünk,
de közben szomorúak vagyunk.
És mindenki tudja, hogy szomorú lesz.
Te talán nem is vagy az,
de ott muszáj annak lenni.
És ez fura.
Ja, elég szívás.
Roy, ha meghalsz, temetést vagy hamvasztást akarsz majd?
Ha, tegyük fel, elüt ma egy busz, akkor mi lesz?
Menj a sofőr után, fizessen csak a tettéért!
Bosszuld meg a halálomat, Keeley!
Bosszuld meg!
Látom, nem vagy túl jó passzban.
Van egy cég,
ami lebomló zsákban temet el, ha akarod.
Amikor szétrothad a tested,
akkor az egy gyümölcsfát fog táplálni.
Én ilyet akarok.
Mert akkor te, meg a szeretteim
majd ehettek arról a fáról.
Ez elég para azért!
Ezt te mondod, aki tönkretennéd egy buszsofőr életét,
csak mert inkább téged ütött el egy gyerek helyett?
Gyerekről nem volt szó, baszki…
Tetszik az ötlet, hogy a halálommal másokat táplálhatok.
A halott testedből növesztett gyümölccsel?
Én meg nem enném.
De a hajszálas kebabot megeszed?
Az nem gáz, tudtam, kitől van.
Megesik az ilyen. Jó arc az az ember.
- Ugye most nem rágtál be? - De, berágtam.
Most meg játszhatjuk a szomorút a temetésen.
Én most az vagyok.
TED, KÖSZÖNÖK MINDENT, AMIT ÉRTEM TETTÉL - NATHAN
Basszus!
Részvétünk.
Ó, Istenkém! Örülök, hogy eljöttek.
- Ez természetes. - Apa nagyon szerette önöket.
Ők kik voltak?
Tudom is én…
Drágám, Deborah!
Rupert.
Őszinte részvétem.
Nem gondoltam, hogy eljöttök.
Rebecca, Paul családtag volt.
Nem, azért, mert nem is hívtalak meg.
Örülök, hogy eljöttél, Rupie.
Bemutatom nektek Diane-t.
Milyen kis dagadt baba!
Szép volt, anya! Most megríkattad a beszólásoddal.
Itt az anya!
Et voilà, az anyavarázs.
Ez nem varázs.
Megettem a nyers méhlepényt, azt érzi.
Minden TV-t kidobtam a házból.
Egész nap csak őket nézem.
Ez kedves!
Bocsánat.
#MIVAGYUNK ARICHMOND
- Részvétem! - Köszönöm, Leslie.
Sajnálom, Ms. Welton.
Részvétem.
- Hányan jöttek? - Mindenki.
És sehol egy edzőcipő!
Mert tisztelnek téged.
- Kivagyok ettől a cipőtől, ember! - Mindjárt leülünk, haver.
Lélegezz, haver!
- Rebecca. - Sam.
És Colin, Isaac, Nathan.
Köszönöm mindegyikőtöknek, hogy eljöttetek.
Őszinte részvétem.
Igen, részvétem.
Igen…
Az apáink a pótkerekek az élet…
Elnézést… Nem akartam ugyanazt elismételni…
Őszinte részvétem.
Pimaszka!
Ó, szevasz, te szarházi!
Ó, ugyan, Pimasz! Engedjük el a múltat!
Lányos apa lettem. Megváltoztam.
Na, persze…
Ez a tény semmisé teszi,
hogy mekkora faszfej voltál a nőiddel szemben.
Király…
Rupert, én mindennap a halálodat kívánom.
Alig várom már!
A temetésedre pedig piros ruhában megyek majd.
Igazi örömsugár leszek a háromfős gyásznép közepén.
Mindig megnevettetsz.
Szarjál sünt, Rupert!
LASSO EDZŐ
Jó reggelt, Ted!
Értem.
Ted, semmi… Ted, semmi baj!
Lélegezz!
Koncentrálj a 4-7-8 lélegzésre!
Figyelj! Menni fog. Lélegezz!
Indulok.
Annyira csúnya baba!
Miattam nem kell ezt mondanod.
Nem miattad mondom. Tényleg.
Hogy néz már ki? Gyűlölöm.
- Szeretlek! - Én is szeretlek!
- Szólj, ha bármire szükséged van! - Oké.
Itt leszek melletted.
- Jones! - Pimaszka! Úristen!
Szia!
Én már megszoktam.
Részvétem.
- Jól nézel ki! - De örülök neked! Köszi.
Nem maguknak! Menjenek már!
Istenem…
Ja, amúgy szomorkodnunk kéne.
Ja, ja…
A temetések annyira furák!
Pont ezt mondtam én is!
- Te is fa akarsz lenni, ha meghalsz? - Naná!
Vagy egy hülye kutya.
Bármelyik jó.
Ja.
És Ted hol van?
- Pimaszka és Ted, két szerelmespár. - Jézusom…
- M-I-N-D-I-G E-GY-Ü-T-T K-Ú-R. - Hallgass már, te troll!
Bocs. A szép nőkkel csúnyán szoktam beszélni.
Kösz, Pimasz!
Amúgy képzeld,
szerintem Rebecca titokban jár valakivel.
- Micsoda? - Már hetek óta.
Szerinted most alkalmatlan lenne
kifaggatni/kivallatni Rebeccát, hogy ki az?
Hát, egy próbát azért megér!
- Keeley. - Jamie.
Hú, szép öltöny!
Mármint mindenkin. Klassz!
Figyelj csak! Engedd meg!
Ez az… Ez az öltöny, amit Tedtől kaptál?
- Hogy ez? - Igen.
Már nem emlékszem…
Igen. Ja, ja.
Igen, ez… Aha.
- Nagyon csinos! - Köszi.
Elég égő, hogy egy pasi vesz neked ruhát, nem?
Baszki…
Hát, nem. Nem ő vette minden ruhámat.
A legtöbbet anyától kaptam. Tudjátok.
Üljünk le!
Te almát eszel, baszki?
Aha.
Találtam kint egy almafát.
Halott íze van.
Ez nem vicces, Roy.
Nem, de amúgy meglepően finom.
Csak vidáman, Keeley! Temetésen vagyunk.
Ki nem állhatom az öltönycipőt, Jamie!
Tudom, muchacho.
Mondtam, hogy nem focistáknak való.
Hanem a birkáknak.
A mugliknak.
A faszoknak.
Felgyújtom, ha hazaérek, hogy az emléke is a pokol tüzén égjen.
Jézusom, Dani…
Jesúsnak nincs helye ebben az istenverte témában.
Hogy érzed magad, Ted?
Már jobban.
Nem szuperül, de jobban.
Jó.
Mert az ilyen esetekben
jövök én a képbe.
Aha.
Leülhetek?
Ha doktornőként kérdezed, igen.
Kérsz valamit inni? Egy csésze teát?
Nem, köszönöm. Utálom a teát.
Ázott papíríze van.
Mindent elmondok.
Szerintem én még nem is voltam…
anglikán templomban eddig, és…
most hiányzol, bár itt lennél te is!
Az jó lenne! Imádom a temetéseket.
Nyitott koporsós?
Hát, remélem! Én azt szeretem.
Én is.
Tudod, mit?
Ja, ja, ja, ja.
- Komolyan? - Halál komolyan!
Mi van? Komolyan!
Kis koromban csak a gyóntatást szerettem a templomban!
Felszabadító érzés volt!
Mert akkor kiadhattam magamból minden beteg dolgot.
Úristen! Volt, hogy a pap egyszerre pirult és hányta el magát!
Bizony.
Megkérem önöket, hogy egy kicsit halkabban, ha lehet!
Meg hoztam egy ilyet is.
- Ó, szép! - Ó, klassz!
Egy fehér köpenyes kisfiútól loptam.
Ne már!
Tehát, Ribikém…
- Kivel kúrsz titokban? - Mi van?
Hagyjuk ezt a titkolózós részt!
Miről beszéltek egyáltalán?
Talán a kamu SMS-ről a randi után,
meg hogy munkán kívül nem is találkoztunk mostanában…
És hogy ma van apád temetése,
de te mégis dugástól ragyogsz!
Istenem.
Bassza meg…
- Tudtam! Tudtam! - Jézus! Igazad volt!
Megkértek titeket, hogy egy kicsit halkabban, ha lehet!
A plébános eléggé berágott már.
Minden rendben?
Persze!
Próbáljuk kitalálni, kivel kúr Rebecca.
Ó, én tudom.
Jó pasi.
Anya!
Ne… Ácsi! Ácsi!
Jó, 20 kérdésből kitaláljuk!
- Igen! Igen. - Juj… Milyen izgalmas!
Magas?
Igen.
- Sam az? - Honnan tudtad, basszus?
- Úristen! Kitaláltam, baszki! - Ne!
Bocsássanak meg egy pillanatra!
Mi van?
- Megvan! - Úristen!
Kérem!
Úrist…
A családtagokon kívül mindenki hagyja el a szobát!
De rosszak vagytok!
Te!
Bocsi.
Azt a kurva, kisanyám!
Elnézést, atyám!
Bocsánat. Helytelenül viselkedtünk.
Ted, nem meglepő, hogy pánikrohamod volt.
Lehet, hogy ez a mostani temetés
hozta elő az apád temetéséről szóló emlékeidet.
Nem, nem, nem.
Apám temetésére nem mentem el.
Értem, és miért?
Mert feladta.
Érted, feladta a családját.
És a saját életét is.
Ezért gyűlöltem őt.
Sőt, még mindig.
Szerintem is, Ted.
És ez rendben is van.
Ami az apáddal történt,
azt bárkinek nehéz lenne feldolgoznia,
főleg tinédzserként.
Te is így látod?
Igen.
Szuper.
Elmesélnéd, mi történt?
Tudod már, mit mondasz a beszédedben?
Nem lesz beszédem.
Rebecca!
Az hogy nézne ki, a saját apád temetésén?
Nem érdekel.
Semmi szépet nem tudok mondani róla.
Mi van veled?
Jó apa volt, és csodálatos férj.
Tényleg?
Miért vagy mérges?
Nem akarok erről beszélni. Most nem.
Ne légy már gyerekes!
Jó, tényleg tudni akarod?
Mert elegem van a titkolózásból!
Apa megcsalt téged, és én láttam.
Te épp nem voltál otthon, én meg Pimaszkáéknál aludtam…
A napra is emlékszem. Péntek 13-a, 199…
…1 szeptemberében.
Emlékszem rá, mert akkor tartottunk Jason-maratont
a gimis haverjaimmal.
Aznap hazaértem a suliból,
és felmentem a szobámba…
…hogy elcsórjunk egy üveg bort a bárszekrényből,
kinyitottuk az ajtót,
és akkor…
Bumm!
Nem tudtuk, mi volt az.
Kinyitottam az ajtót, és…
ott volt apa.
Anyaszült meztelenül, miközben Mrs. Reynolds a nevét kiabálta.
Annyira meglepődtünk,
hogy még Pimasz sem tudott megszólalni, én…
Csak kiabáltam és fulladoztam. Sírtam.
Apa utánam szaladt a köntösében,
próbált megállítani, de én…
Felrohantam, hívtam a mentőket.
Kivettem a hűtőből apa sörét.
És megittam.
Felhívtam anyát a munkahelyén, hogy jöjjön haza azonnal.
Másnap, amikor hazamentem,
apa egy szót sem szólt.
És ezért vagyok most kurvára mérges.
Ezért gyűlöltem annyira apát.
A mai napig.
Tudom.
Nem, dehogy tudod.
Mármint tudok a hűtlenségéről.
Mindről.
És mégsem tettél semmit?
Persze hogy tudtam. Mindenről tudok.
Akkor téged is gyűlöllek.
Mert hagytad, hogy így bánjon veled.
Nagyon sajnálom, Ted.
Én is.
Megértem, hogy miért vagy mérges rá.
Sok mindent elvett tőled.
És anyától is.
És az édesanyádtól is.
Hadd kérdezzek valamit!
Milyen volt az édesapád?
Hát, jó ember volt.
Igazi szószátyár, gondolom, nem meglepő.
Bár néha lehetett volna egy kicsit fülszátyár is.
Mit szerettél benne?
Miért?
Azt már elmondtad, hogy mit nem.
Most mondj olyan dolgokat, amiket szeretettél benne!
Ötödikes vagy hatodikos koromban volt egy Johnny Tremain című könyv,
egy hónapunk volt kiolvasni.
Én meg persze hozzá sem nyúltam.
És akkor eljött
a dolgozat előtti este.
Annyira izgultam, mint a fene,
nem bírtam aludni,
apa meg összeszidott miatta.
Elkezdtem sírni.
Ő meg: „Hé, öcskös! Mi a baj? Mi a baj?”
Elmondtam neki.
Azt mondta: „Ne aggódj miatta, jó?
Menj fel a szobádba, feküdj le,
és gondolj valami olyanra, amit nagyon vársz!”
Így is tettem.
Másnap felébredtem, és azt mondta:
„Ma nem bicajjal mész a suliba, elviszlek kocsival.”
Mondom: „Jól van.”
És suliba menet elmondta az egész könyv tartalmát,
mintha esti mesét mondott volna.
Fennmaradt, egész éjjel,
hogy elolvassa a könyvet,
mert nem akarta, hogy a buta dolgozat miatt izguljak.
És ötöst kaptam rá.
Bumm!
Jó apa volt.
De szerintem ezt nem is tudta.
Ha tudta volna, mennyire jó volt
ezekben a jelentéktelen dolgokban, akkor…
akkor talán nem tette volna meg…
Bár megmondtam volna neki!
Bár többet mondtam volna neki.
Annyira dühös voltam rá!
Mert mindig csak dolgozott,
a haverjaival volt, meg ilyenek,
aztán meghalt.
Akkor és ott elhatároztam magamban,
hogy sosem hagyok másokat csendben szenvedni.
Mert az élet nehéz.
Nagyon nehéz.
Köszönöm, Ted.
Nem tudom, szabad-e ilyet,
de megölelnél?
Hogyne.
Semmi baj.
Ezt is ki kell fizetnem?
Természetesen.
- Rendi. - Mert kijöttem hozzád.
Köszi a professzionalizmusodért.
Szívesen.
Sajnálom, Rebecca, de…
te sokkal erősebb vagy nálam.
Féltem elhagyni apádat.
Szerinted én nem féltem elhagyni Rupertet?
Halálra rémített a gondolata.
Jogosan, mert hadd mondjam el,
az egyedüllét borzasztó dolog!
De szükséges volt.
Mert most már kezdek jobban lenni.
Hát, ennek örülök.
Rupert amúgy is egy öntelt faszkalap.
Akkor miért vagy olyan kedves vele?
Drágám, az ilyen emberekkel úgy kell bánni,
hogy teljesen semleges maradsz velük szemben.
És amúgy is, mi a fontosabb:
hogy szeress, vagy hogy ne csapd be önmagad?
Büszke vagyok rád, hogy elhagytad.
Tudtam, hogy jobbat érdemelsz.
Nekem is megvannak a magam problémái,
de ha valakit szeretek, azt örökké szeretni fogom.
És apádat szerettem.
Még úgy is, hogy így bánt veled?
Igen.
Nem volt tökéletes. De nem is volt baj. Mindig visszajött.
Igazából örülök annak, hogy gyűlölsz.
Sok évig hittem azt, hogy semmit sem érzel.
Inkább a gyűlölet, mint az érzelemmentesség.
Jöjjenek!
Köszönöm, hogy nem hangoskodtak.
Na, gyerünk!
Imádkozzunk!
Miatyánk…
…aki a mennyekben vagy, szenteltessék meg a Te neved.
Csodás kegyelmesség
Milyen édes a hangja
„Az Úr az én pásztorom.
Nem szűkölködöm.
Fűves legelőkön nyugtat engem.”
Köszönöm.
Általában ilyenkor jön a füllentős rész,
hogy milyen jól ismertem az elhunytat.
De az a helyzet, hogy valóban jól ismertem Pault.
Minden vasárnap templomba járt,
mindig ott ült.
Közben figyelmesen hallgatta
a Richmond-meccs közvetítését a telefonján.
- De mégsem akartam… - …Jézus Mária!
…megfeddni ezért.
- Ez is a szenvedélyét mutatta… - Istenkém!
…szeretett sportja iránt,
és hogy mennyire elkötelezett volt csapata iránt.
Szenvedélye és elköteleződése
férjként és apaként is megmutatkozott
családjuk életében.
Most felkérem Paul lányát, Rebeccát a gyászbeszédre.
Szia!
Nem is tudom, mit mondjak.
Édesapám…
nos…
Mind szeretünk valakit.
És jól ismerik a szabályokat…
Ahogy én is
Teljes elköteleződésre vágyom most
És ezt nem kapnád meg más férfitól
Én…
El akarom mondani, hogyan érzek
Hogy megértsd végre
Sosem adlak fel
Bennem nem fogsz csalódni
Sosem leszek hűtlen
Nem hagylak el
Nem foglak megríkatni
Sosem intek…
Sosem intek búcsút neked
Nem fogok hazudni Sem megbántani téged
Sosem adlak fel
Bennem nem fogsz csalódni
Sosem leszek hűtlen, nem hagylak el
Nem foglak megríkatni
Sosem intek búcsút neked
Nem fogok hazudni Sem megbántani téged
Sosem, sosem
Adlak fel
Sosem, sosem
Adlak fel
Köszönöm.
Rupert, köszönjük, hogy eljöttetek.
Apa biztos nagyon örült volna.
Nem akartok beugrani hozzánk, Rupie?
Áthívtunk pár embert,
és Rebecca örülne neki, ha eljönnétek.
Köszönöm, hogy…
Hát, sajnos mennünk kell.
Alvásidő van.
Neked vagy a babának? Bumm!
Az anyának és a babának.
Bizony, nem alszik a bölcsőben, ha nem vagyok ott mellette.
- Ó, tényleg? - De cuki!
Nagyon örültem.
Rebecca, jut eszembe…
Rábeszéltem Bexet, hogy megváljon a Richmond-részvényeitől.
Most nagyon nincs időnk a focira.
Úgyhogy szeretettel neked adnánk.
Temetési ajándékként?
Ez nagyon kedves tőletek, Rupie!
Igen, igen. Köszönöm szépen, Rupert.
- Igazad van. - Aha.
Szerintem itt az ideje szakítanom Sammel.
- Micsoda? - De miért?
- Ugye nem a korkülönbség miatt? - Nem, most…
Most nem is tudom…
- Ugye nem a reakcióktól tartasz? - Talán.
Tudom!
Túl nagy a farka.
Fáj a pici puncidnak.
Igen, ezért.
…kell hozzá elég levegő.
Apropó!
- Szia! - Szia!
Billyvel meg akarjuk beszélni…
- Jó. - …a 66-os döntőt.
Hogy vagy?
Ott van!
Szoríts nekem!
Hajrá!
Ne félj!
De légy kedves vele!
Úristen, mosolyog. Ennek nem örülök.
Rebecca, muchísimas gracias. Újra érzem a lábujjaimat!
Milyen jó, hogy egyforma a méretünk!
Szuper! Nagyon jó.
Tartsd meg!
Micsoda nagylelkűség!
Szia, Jamie! Iszol valamit?
Őszintén szólva nem tudom, mivel kezdjem. Én…
szétestem kicsit.
Kezdd egy sörrel!
Most nem, köszi. Figyelj, Keeley!
Tudom, hogy Royjal jársz, és hogy boldog vagy vele,
de a mai nap rádöbbentett, hogy ezt el kell mondanom…
nem csak azért jöttem vissza a csapatba, hogy apámtól szabaduljak.
Miattad is.
Szerintem sokat fejlődtem mostanában,
és te mindig a jót láttad bennem.
Tudom, hogy ez nagyon aljas dolog, de…
Szeretlek, Keeley.
Ne haragudj!
Hé!
Figyelj, ma igazi fasz voltam, hülyeségeket mondtam!
Tudod, a halál nagyon rosszul érint
a nagyapám miatt.
Utána egy évig minden egyes éjszaka imádkoztam,
hogy csak még egyszer beszélhessek vele, vagy láthassam,
mintha ő lett volna az én Obi-Wan Kenobim.
Nem lett belőle semmi.
De ez ráébresztett arra,
hogy az élet mulandó…
és nem szabad elpocsékolni.
Szeretlek, Keeley.
Ne haragudj!
Bocsi.
Egész nap erre vártam, csak nem jutott rá sor.
Sam,
te olyan kedves, aranyos
és… bölcs vagy.
- De… - Jaj, ne!
Most jön az a bizonyos „de”.
De itt van ez a gond, ami…
Van valami, amin nem tudok túllépni.
Mi az?
Hogy csodálatos vagy.
Az miért baj?
Mert összetörheted a szívemet.
Hát, te is az enyémet.
Te nem félsz ettől?
Nem.
- Te félsz? - Igen.
És rá kell jönnöm, miért van ez.
Egyedül.
Megértem.
Ne aggódj emiatt!
Semmi baj.
Köszönöm.
De valamiről tudnod kell, Rebecca.
Mi az?
Én egyre csodálatosabb leszek.
Tudom.
- Finom volt a kaja. Köszönjük. - Örültünk neked, Thierry.
Igen.
- Szia, Isaac! - Köszi, Isaac!
Hölgyeim!
Nagyon sajnálom.
Ne sajnáld, Ted!
Nem te ölted meg.
Anya!
Hát, sajnálom, hogy elkéstem. Akkor ezt mondom.
Tényleg, minden rendben?
Minden? Ó, dehogy. Nem.
De én? Én rendben vagyok.
- Értem. - Igen.
És tudom, hogy csak egyszer találkoztam Mr. Weltonnal,
de a tény, hogy ilyen idősen is simán lenyomta
Donald O'Connor táncát az Ének az esőben filmből,
nagyon biztató az öregkoromra nézve.
Paul két dolgot szeretett:
a figyelmet és a nevetését.
Ezt már el is felejtettem. Köszi, Ted.
Hát, szép estét!
Mehetünk?
Florence szereti az elesett férfiakat, nem?
Menjünk erre!
Így van.
…nagyon kényelmes!
Sammel szünetet tartotok?
Honnan tudtad?
Az anyád vagyok. Mindent tudok.
Különben láttam, ahogy bánatos képpel jött ki a gardróbból.
Igen.
Kell egy ital.
Akkor gyere!
Nézd! Itt milyen kisfiús voltál!
Hát, te vágtad le a hajam.
Igen, mindig is fiút akartam.
- Mi van még itt? - Milyen hosszú volt a hajam!
79 NYARA
- Családi videók. - Arra már rávettem valamit.
Hát, remélem, hogy nem!
Micsoda arccsontok! Istenem!
Miért egy lavórban ülök?
Az volt a medencéd!
A szomszéd gyerekek inkább hozzánk jártak át,
hiába volt saját medencéjük otthon.
- Jó lavór volt. - Az.
- Kislányom! - Ó, anya!
Az én kislányom.
Anya, szerintem te bele voltál zúgva Rick Astley-be.
Talán. De ez nem ő, ugye?
Dehogynem!
Én azt hittem, fekete!
Ez lenne Rick Astley?
Igen.
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra