Nazadnje sem tako dolgo ležal, ko sem si nategnil kito.
Bi…
povedala ljudem?
Uživam v skrivnosti.
Skrivanju v službi.
Ni škandalozno in zabavno?
Ne. Naporno je.
Siveti sem začel.
Niti enega sivega lasu ne vidim.
Ne na glavi.
Ne tam spodaj, temveč na podpazduhah. Vidiš?
Težava rešena.
Če bi povedala ljudem za naju…
bi lahko delal tole…
v javnosti.
-Ne boš nehal težiti, ne? -Ne.
Za vikend sva prosta.
Jaz sem za.
-Kam greva? -Kaj praviš na Grčijo?
Mojbog, mati!
Zdaj vem, kje so rezervni ključi.
-Sam, se spomniš moje mame? -Končno sem vas spoznal, Deborah.
-Želim si, da ne bi bil v boksaricah. -Mhm. Oprijete boksarice.
Zelo malo prepuščajo domišljiji, kot slab odlomek.
Zelo mi je žal.
Tako, puhlice so za nami. Povej, mati.
Kaj je oče tokrat naredil?
Umrl je.
Kaj mislite, kje je njen oče zdaj?
V pogrebnem zavodu.
Ne, mislim duhovno.
V pogrebnem zavodu.
Kot otrok sem verjel,
da za dobre stvari greš v nebesa,
za slabe pa v pekel.
Danes vem, da delamo oboje. Kjerkoli je, upam, da je srečen.
Rad si predstavljam nebesa, kjer so glavne živali,
ljudje pa so ljubljenci.
Večnost bi rad preživel zleknjen pred kaminom
ob nogah Cindy Clawford.
Ja.
Jaz bi se reinkarniral kot tiger
in požrl vse, ki bi me grdo pogledali.
Če človeško telo stehtaš takoj po smrti,
je 21,3 gramov lažje.
Nekateri pravijo, da je to teža duše.
Tisti, ki je to ugotovil,
je očitno stehtal človeka, ga umoril in spet stehtal.
Živiš, umreš, konec.
Lahko noč.
-Menstruacijo ima. -A, ja.
Na pogreb bomo šli vsi skupaj, kot ekipa.
To pomeni kravate, srajce.
-In brez tenisk. -Kaj?
Dobro.
Kaj, če so res lepe yeezys?
-Ja. -Barva?
Svetlo rdeča.
Prav, elegantne čevlje bom obul.
Kje se kupijo?
Nimam časa vso noč stati v vrsti,
da kupim nove čevlje.
Za takšne čevlje ni vrst.
Nihče jih noče.
Mojbog! Ta prekleta pesem!
Mati, ugasni jo!
Čakaj, pikica.
Čakaj, ne slišim te.
Seveda me ne slišiš.
-Kaj si rekla? -Zakaj predvajaš to pesem?
Oprosti. Ko se zbudim, jo rada predvajam v vseh sobah.
Ko jo poslušam, sem srečna.
Danes ne bi smela biti srečna.
Vsak dan bi morala biti srečna.
Bi se rada pogovorila?
Ne. Saj sem srečna.
O ničemer se nočem pogovoriti.
Mlajša Rebecca je oboževala to pesem.
Ves svet jo je oboževal.
Nato pa smo se je naveličali in nam ni več všeč.
Jaz nisem tako narejena.
Ko nekaj ljubim, to ljubim večno.
Saj veš, da lahko spremeniš to sobo.
Ni je treba puščati takšne.
Ne. Spominja me na čas, ko sva si bili blizu.
Želim, da je taka.
Zdaj vem, katero pesem bom dala.
O, ne!
Dobro jutro.
Kaj se pa greš?
Zanimalo me je, ali še zmorem.
Telovadba s Tracy Anderson je očitno učinkovita.
Nora, pohiti!
Ne bom hitela. Previdna bom.
-V tvojih letih sem v hipu splezala gor. -Res je.
Pijana, mimogrede.
Florence, že sto let se nisva videli.
-Deborah. -Hvala, da si prišla.
Z Noro sva tu, če karkoli potrebujete.
Ni tako, Nora?
-Nora! -O, bog.
V redu sem.
Niso pogrebi čudni?
-Ja. -Ja.
So kot zabava, a za žalostne ljudi.
Vsi vedo, da gredo tja, da bodo žalostni.
Mogoče nisi žalosten,
a moraš iti in biti žalosten.
-To se mi zdi čudno. -Ja, obupni so.
Roy, če umreš, bi raje, da te pokopljemo ali upepelimo?
Kaj naj, če te danes zbije avtobus?
Ulovi voznika in poskrbi, da bo odgovarjal.
Maščuj me, Keeley.
Maščuj me!
Ta pogreb te je čisto zmedel, a?
Neko podjetje
te pokoplje v biorazgradljivi vreči.
Ko tvoje truplo razpade, pognoji sadno drevo.
Jaz si želim to.
Tako lahko ti in vsi, ki me imajo radi, jeste sadeže z mojega drevesa.
To je noro, jebenti.
Pravi tip, ki hoče, da uničim življenje vozniku busa
samo zato, ker te je ubil, ko se je izogibal otroku.
Nisem vedel za jebenega otroka.
Všeč mi je zamisel, da moja smrt hrani ljudi.
S sadjem, ki ga je naredilo tvoje truplo?
Jaz tega ne bi jedel.
-Bi pa jedel kebab z lasom? -V redu je, če veš, čigav je las.
To vzameš v zakup. Tip je super.
-Saj nisi zares jezna, kaj? -Pravzaprav sem.
Zdaj pa se morava pretvarjati, da sva žalostna.
Zdaj pa sem žalosten.
TED, HVALA ZA VSE, KAR SI NAREDIL ZAME. NATHAN
Drek.
Najino sožalje.
Ojoj, ne morem verjeti, da sta prišla.
-Seveda. -Oče vaju je imel oba rad.
Kdo sta?
Nimam pojma.
Draga Deborah.
Rupert.
Moje iskreno sožalje.
Nisem te pričakovala.
-Paul je bil družina. -Mislim zato, ker te nisva povabili.
Lepo te je videti, Rupie.
Naj vama predstavim Diane.
Kakšen buckast otroček.
Bravo, mati. Dojenčka si spravila v jok.
Pridi.
Čudežni dotik.
Nič čudež.
Pojedla sem surovo posteljico in ona to ve.
Odstranil sem vse televizije iz hiše. Ves dan opazujem njiju.
Kako lepo.
Pardon.
#MISMO RICHMOND
-Moje sožalje. -Hvala, Leslie.
Sožalje, ga. Welton.
Sožalje.
-Koliko jih je prišlo? -Vsi.
Nobeden od njih nima tenisk.
Tako zelo jim je mar zate.
-Noge mi bodo odpadle. -Kmalu bomo sedli.
Globoko dihaj.
-Rebecca. -Sam.
In Colin, Isaac in Nathan.
Vsi. Najlepša hvala, da ste prišli.
Moje sožalje.
Ja, moje sožalje.
Ja…
Očetje so pomožni koleščki na kolesih…
Nisem hotel ponavljati za njimi.
Moje sožalje.
Goflja.
O, onemogel kreten.
Daj, no, Gof. Pozabiva na preteklost.
Zdaj imam hčer. Spremenil sem se.
A tako.
Hči izbriše vse bedne stvari, ki si jih kdaj naredil ženskam.
Zakon.
Rupert, čisto vsak dan sanjam o tvoji smrti.
Komaj čakam.
Na tvoj pogreb bom prišla v rdečem.
Razveselila bom še preostale tri osebe, ki bodo prišle.
-Vedno mi je v veselje. -Odjebi in crkni, Rupert.
TRENER LASSO
Dobro jutro, Ted.
Prav.
Ted, v redu si.
Dihaj.
Osredotoči se na tehniko dihanja.
Lahko. Daj. Dihaj. Prihajam.
Beden dojenček.
Ni ti treba reči tega.
Resno mislim.
Čudaški otrok. Sovražim ga.
-Rada te imam. -Jaz pa tebe.
-Tu sem, če me potrebuješ. -Vem.
Ne bom te pustila same.
-Jones! -Goflja! Mojbog!
Oj!
Navajen sem.
Moje sožalje.
-Čudovita si! -Lepo te je videti. Hvala.
V redu je. Ne ustavljajte se. Kristus.
-Najbrž bi morali biti žalostni. -Ja, ja.
Pogrebi so tako čudni.
Točno to sem maloprej rekla.
-Bi rada bila drevo, ko umreš? -Itak.
Ali totalno butast pes.
Eno ali drugo je super.
Ja.
Kje je Ted?
-Goflja in Ted sedita na drevesu. -O, bog.
-K-A-V-S-A-T-A. -Utihni, trapa.
Oprosti. Lepim ženskam govorim grde stvari.
Hvala, Gof.
Mimogrede, mislim, da se Rebecca na skrivaj sestaja z nekom.
-Kaj? -Že nekaj tednov.
Je primerno, da jo danes povprašava/zaslišiva o ljubimcu?
Če ne poskusiva, ne bova vedeli.
-Keeley. -Jamie.
Lepa obleka.
Vsi ste lepi. Poglejte se.
Glej. Počakaj.
Ti je Ted kupil to obleko?
-Tole? -Ja.
Ne spomnim se. Ja. Je.
Je, ja.
-Zelo je lepa. -Hvala.
Ti moški kupuje obleko, ker se rad počutiš kot otrok?
Za božjo voljo.
Ne. Ni mi kupil vseh oblek. Večino mi je podarila mama.
Gremo.
-Je to jebeno jabolko? -Ja.
Z drevesa pred cerkvijo.
Okus ima po mrtvih.
-Ni smešno, Roy. -Ne, je pa presenetljivo okusno.
Bolj veselo, Keeley, pogreb je.
Sovražim elegantne čevlje, Jamie.
Vem, muchacho. Niso narejeni za ljudi, kot smo mi.
Za ovce so narejeni.
Za bunklje.
Narejeni so za bebce.
Ko pridem domov, jih bom zakuril. Spomin nanje bo gorel v peklu.
Za božjo voljo, Dani.
Ne omenjaj Boga v istem stavku kot te preklete čevlje.
Kako se počutiš, Ted?
Bolje sem. Nisem super, sem pa bolje.
Dobro.
Ko nekdo ni super, je čas, da opravim svoje delo.
Ja.
-Smem sesti? -Želim si, da bi.
-Bi kaj spila? Čaj ali kaj? -Ne, hvala. Sovražim čaj.
Okus ima po mokri papirnati vreči.
Vse ti bom povedal.
Mislim, da še nisem bil v čisto pravi anglikanski cerkvi.
Pogrešam te. Želim si, da bi bila tu.
Jaz tudi. Obožujem pogrebe. Je odprta krsta?
Močno upam. Rad vidim pokojnika.
Jaz tudi.
Veš, kaj?
Ja, ja.
-Saj nisi resna. -Sem!
Kaj? Resno mislim.
Kot otroku mi je bila všeč samo spoved. Tako osvobajajoče.
Izmišljevala sem si najbolj bolne stvari.
Duhovnik je enkrat hkrati zardel in kozlal.
Ja.
Moram vaju prositi, da nista tako glasni.
Pa to sem prinesla.
-Bravo. -Lepa.
Vzela sem jo dečku v beli halji.
Ne, Gof.
In, Smrda.
-S kom na skrivaj kavsaš? -Kaj?
Preskočimo del, ko se pretvarjaš, da ne.
O čem sploh govorita?
O zanikrnem sporočilu po zmenku,
o tem, da te že dva tedna nisem videla zunaj službe
in o tem, da žariš kot punca, ki so jo pošteno obdelali.
Bog.
Drek.
-Vedela sem! -Mojbog! Prav imaš!
Prositi vas moram, da govorite tišje.
Duhovnik je hotel zakleti. Je vse v redu?
Ja, itak. Ugotavljava, s kom Rebecca kavsa.
Jaz vem.
Dobro je.
Mati.
Čakaj malo.
Predlagam igro z vprašanji.
-Ja! Ja. -To pa je vznemirljivo.
Je visok?
Ja.
-Je Sam? -Kako si vedela, jebenti?
Mojbog! Vedela sem!
Oprostite mi za hipec.
Kaj?
-Sem! -Mojbog.
Dovolj!
Mojbo…
Samo družina lahko ostane notri.
Obupna si.
Ti si.
Oprostite.
Hudičeva mrha.
Oprostite, oče.
Oprostite, grdo se vedemo.
Ni presenetljivo, da si doživel panični napad.
Odhod na ta pogreb bi lahko sprožil spomine na očetov pogreb.
Nak. Nak. Nisem šel na očetov pogreb.
Dobro. Zakaj ne?
Ker je obupal.
Obupal je nad svojo družino.
Nad seboj.
Zaradi tega sem ga sovražil.
Mislim, da ga še vedno sovražim.
Tudi jaz mislim, da ga.
S tem ni nič narobe.
Vsak bi težko razumel,
kar se je zgodilo s tvojim očetom, posebej njegov najstniški sin.
Se strinjaš?
Ja.
V redu. Dobro.
Povej mi, kaj se je zgodilo.
Že veš, kaj boš povedala?
Ničesar nočem povedati.
Rebecca.
Bilo bi grozno, če ne bi ničesar povedala na očetovem pogrebu.
Ni mi mar.
Nič lepega nimam povedati.
Kaj ti pa je? Dober oče je bil. Krasen mož.
Kaj res?
Zakaj si tako jezna?
Nočem govoriti o tem. Ne danes.
Nehaj se vesti kot otrok.
Prav, te res zanima? Dovolj imam skrivnosti.
Oče te je prevaral. Videla sem na lastne oči.
Ni te bilo doma, jaz pa bi morala prespati pri Goflji.
Še datuma se spomnim. Bil je petek, 13., 199…
…1. September.
Datum sem si zapomnil, ker smo hoteli s sošolci
imeti tisti večer maraton filmov Petek, 13.
Prišel sem domov iz šole kot vsak dan
in šel v svojo sobo, da bi…
…sunili steklenico vina iz tvoje omare.
Ko sva odprli vrata,
sem slišala…
Pok!
Šli sva pogledat.
Odprl sem vrata in…
Tam je bil.
Rit je imel v zraku, gospa Reynolds pa je vpila njegovo ime.
Goflja je prvič v življenju molčala, jaz pa sem…
Vpil in hlastal za zrakom. Jokal.
Pritekel je za menoj v halji in me rotil, naj neham, jaz pa sem…
Stekel poklicat reševalce.
Šel sem do hladilnika, vzel njegovo pivo in ga spil.
Nato sem poklical mamo in ji rekel, da mora priti domov.
Ko sem se naslednji dan vrnila, tega ni omenil niti z besedico.
Zato sem tako hudičevo jezna.
Zato sem ga vedno sovražila.
Še vedno ga sovražim.
Vem.
-Ne veš, kako se počutim. -Vem za varanje.
Za vse ženske.
Vedela si, pa nisi ukrepala?
Seveda sem vedela. Vse vem.
Torej sovražim tudi tebe.
Sovražim te, ker si dovolila, da tako ravna s teboj.
-Žal mi je, da se ti je to zgodilo. -Meni tudi.
Razumem, zakaj si jezen nanj.
-Veliko ti je vzel. -Moji mami tudi.
Njej tudi, ja.
Nekaj me zanima.
Kakšen je bil?
Bil je dober človek.
Zelo rad je govoril.
Včasih bi lahko malo več poslušal.
Kaj si imel rad na njem?
-Zakaj? -Povedal si, kaj sovražiš na njem.
Povej mi kaj, kar te je spravljalo v dobro voljo.
Ko sem bil v šestem razredu, smo morali za domače branje
prebrati knjigo Johnny Tremain. Časa smo imeli mesec dni.
Po enem mesecu nisem prebral niti vrstice.
Naslednji dan smo pisali pomembno kontrolko.
Noč prej sem bil zelo živčen. Nisem mogel spati.
Oče me je okaral,
jaz pa sem začel jokati.
Vprašal me je, kaj je narobe. Povedal sem mu.
Rekel je: "Ne skrbi. Pojdi v sobo, položi glavo na vzglavnik
in razmišljaj o nečem, česar se veseliš."
To sem tudi naredil.
Naslednje jutro mi je rekel, da me bo peljal v šolo.
"Prav."
Med vožnjo mi je povedal obnovo celotne knjige,
kot da je zgodbica za lahko noč.
Vso noč je bedel in bral knjigo.
Ni hotel, da bi se njegov fantič sekiral zaradi trapaste kontrolke.
Pa še pet sem dobil. Bum.
Dober oče je bil.
Mislim, da ni vedel tega.
Če bi vedel, kako dober je bil
v zadevah, ki mu niso toliko pomenile, bi…
Mislim, da ne bi naredil, kar…
Želim si, da bi mu povedal. Da bi mu več povedal.
Tako jezen sem bil nanj.
Vedno je bil v službi
ali s prijatelji, nato pa ga ni bilo več.
Takoj sem vedel, da ne bom nikomur dovolil mimo,
če je možnost, da trpi v sebi.
Življenje je težko.
Zelo težko.
Hvala ti, Ted.
Ne vem, ali je to dovoljeno, toda ali lahko dobim objem?
Seveda.
V redu je.
Mi boš računala za tole?
Seveda.
-Prav. -Za obisk na domu.
Hvala, da si iskrena.
Ni za kaj.
Oprosti, Rebecca, a…
Nisem tako močna kot ti.
Preveč sem se ga bala pustiti.
Mene ni bilo strah pustiti moža?
Na smrt me je bilo strah.
In to z razlogom,
kajti grozno je biti sam.
Je pa bilo nujno.
Kajti začenjam uživati.
To me veseli.
Poleg tega je bil Rupert klinec.
Zakaj si vedno prijazna do njega?
Takim ljudem je najbolje dati vedeti, da ti ne morejo priti do živega.
Poleg tega, kaj je na koncu pomembneje,
da si ljubeč ali da imaš prav?
Zelo sem bila ponosna nate, ko si odšla.
Vedela si, da si zaslužiš bolje.
Imam kup nerešenih čustvenih težav,
a ko nekaj ljubim, to ljubim večno. Ljubila sem tvojega očeta.
-Čeprav te je varal? -Ja.
Ni bil popoln. Ni mu bilo treba biti. Vedno se je vrnil.
Vesela sem, da me sovražiš.
Vsa ta leta sem mislila, da do mene ne čutiš ničesar.
Stokrat raje imam tvojo jezo kot ravnodušnost.
Čas je.
Hvala, da nista bili preglasni.
Pridi.
Molimo.
Oče naš…
…ki si v nebesih, posvečeno bodi tvoje ime.
O, Milost,
glej, kako ljub zven…
"Gospod je moj pastir,
nič mi ne manjka.
Na zelenih pašnikih mi daje ležišče."
Hvala.
Običajno bi si moral izmisliti, kako dobro sem poznal pokojnika.
Toda v tem primeru sem dejansko poznal Paula, zelo dobro.
Vsako nedeljo je prišel v cerkev,
se usedel tja
in pozorno spremljal
tekmo Richmonda preko telefona.
-Nikoli nisem čutil potrebe… -Mati Božja.
…da bi ga okrcal.
-To je bil znak strasti… -Mojbog.
…do njegovega ljubega športa
in predanosti ekipi.
Enako strast in predanost
je kot mož in oče pokazal
tudi svoji družini.
Zdaj pa bo Paulova hči Rebecca povedala nekaj besed.
Adijo.
Ne vem, kaj naj rečem.
Moj oče…
Bil je…
Ljubezen nama ni tuja.
Poznaš pravila.
Jaz pa tudi.
Želim si popolno predanost.
Tega pri drugem ne bi doživela.
Rad…
Bi ti le povedal, kaj čutim.
Želim, da razumeš.
Nikoli ne bom obupal nad teboj.
Nikoli te ne bom razočaral.
Nikoli se ne bom vlačil naokoli
in te zapustil.
Nikoli te ne bom spravil v jok,
nikoli se ne bom…
Nikoli se ne bom poslovil.
Nikoli se ne bom zlagal in te prizadel.
Nikoli ne bom obupal nad teboj.
Nikoli te ne bom razočaral.
Nikoli se ne bom vlačil naokoli in te zapustil.
Nikoli te ne bom spravil v jok,
nikoli se ne bom poslovil.
Nikoli se ne bom zlagal in te prizadel.
Nikoli, nikoli ne bom…
Obupal nad teboj.
Nikoli, nikoli ne bom…
Obupal nad teboj.
Hvala.
Rupert, najlepša hvala, da si prišel. Očku bi bilo to zelo všeč.
Se boš oglasil v hiši, Rupie? Povabili sva nekaj ljudi.
Rebecca bi bila jezna, če te ne bi povabila.
Hvala obema, toda…
Bojim se, da moramo iti.
Spati mora.
Ti ali dojenček? Bum!
Pravzaprav mama in otrok.
Ja. Noče spati, če ne ležim zraven nje.
-Kaj res? -Kako lepo.
Držita se.
Saj res, Rebecca, pozabil sem.
Bex sem prepričal, da se odpove Richmondovim delnicam.
Nimava časa za nogomet.
Z veseljem ti jih dava.
Kot darilo ob pogrebu?
Zelo lepo od tebe, Rupie.
Ja, ja. Najlepša hvala, Rupert.
-Ja, prav imaš. -Ja.
Mislim, da moram prekiniti s Samom.
-Kaj? -Zakaj?
-Ne menda zaradi let? -Ne. Niti ne vem točno…
-Te skrbi za medije? -Mogoče.
Vem. Prevelik penis ima,
pa te tvoja mala vagina boli.
Ja, to bo.
Zrak mora biti notri.
Ko smo že pri tem.
-Živijo. -Ojla.
Z Billyjem se greva pogovorit o letu 1966.
Kako si?
Ojej, tam je.
Zaželi mi srečo.
Zmogla boš.
V redu bo.
Bodi nežna, prav?
Smeji se. Ne morem ga gledati takega.
Rebecca, muchisimas gracias. Ponovno čutim prste.
Presrečen sem, da imava isto številko.
Dobro. Jaz tudi. Obdrži jih.
Tvoja radodarnost je brezmejna.
Živijo, Jamie. Bi kaj spil?
Iskreno, ne vem, kje bi začel. Raztresen sem.
Bi začel s pivom?
Ne, hvala. Poslušaj, Keeley.
Vem, da si z Royem in si srečna,
a danes sem spoznal, da bi se sovražil, če ne bi povedal.
V Richmond se nisem vrnil samo zato, da bi imel mir pred očetom.
Tudi zaradi tebe sem se vrnil.
Mislim, da končno postajam najboljša verzija sebe,
moški, kot si vedela, da sem lahko.
Vem, da je to grdo od mene, toda…
Ljubim te, Keeley.
Oprosti.
Alo.
Danes sem bil cepec. Stresal sem neumne šale.
Ob smrti mi je neprijetno.
Po dedkovi smrti sem celo leto čisto vsak večer molil,
da bi se samo še enkrat pogovoril z njim, ga še enkrat videl,
kot da je Obi-Wan Kenobi ali nekaj. Pa se ni nič zgodilo.
Sem pa spoznal,
da imamo samo eno življenje.
Niti sekunde nočem zapraviti.
Ljubim te, Keeley.
Oprosti.
To si želim narediti že ves dan, a ni bilo priložnosti.
Sam.
Tako zelo si prijazen, ljubeč in moder.
-Toda… -O, ne.
Sovražim toda, ne bom lagal.
Nekaj me muči…
Mimo nečesa preprosto ne morem.
Česa?
Krasen si.
Zakaj je to slabo?
Ker me lahko prizadeneš.
Ti pa mene.
-Te to ne straši? -Ne.
-Tebe straši? -Ja.
Mislim, da moram ugotoviti, zakaj.
Sama.
Razumem.
Vzemi si čas.
V redu je.
Hvala.
Toda moram te posvariti, Rebecca.
Ja?
Samo še bolj krasen bom.
Vem.
-Hrana je bila super. Hvala. -Hvala, da si prišel, Thierry.
Ja.
-Adijo, Isaac. -Hvala, Isaac.
Dami.
Žal mi je.
Nikar, Ted. Saj ga nisi ti ubil.
Mami.
Žal mi je, da sem zamudil.
Je vse v redu?
Vse? Niti približno. Jaz pa sem v redu.
-Dobro. -Ja.
Gospoda Weltona sem srečal samo enkrat,
toda to, da je v svojih letih lahko plesal
kot Donald O'Connor v Pojmo v dežju
me je navdalo z upanjem glede staranja.
Paul je oboževal pozornost
in rad je spravljal hčer v smeh.
To sem pozabila. Hvala, Ted.
Lahko noč.
Greva?
Florence ima rada moške s čustvenimi težavami.
Greva tja.
Res je.
Super so, model.
Imata s Samom pavzo?
Kako veš?
Tvoja mama sem. Vse vem.
Pa videla sem ga priti iz omare. Bil je poklapan.
Ja.
Pijačo bi, prosim.
Pridi.
Poglej. Tu si kot fantič.
-Ti si me strigla. -Vedno sem hotela fantka.
-Kaj je še tu? -Kako dolge lase sem imela.
POLETJE 1979
-Domači posnetki. -Ga nisem presnela?
Res upam, da nisi.
Kakšne ličnice imaš. Mojbog.
Zakaj sedim v posodi?
To je bil naš bazen.
Drugi otroci, ki so imeli bazene,
so prihajali zaradi tvoje posode.
-Dobra posoda je. -Ja.
-Še vedno si moja punčka. -O, mati.
Moja punčka si.
Mislim, da si bila zagledana v Ricka Astleyja.
Mogoče pa res. Ampak to ni on, ne?
Seveda je.
Ne, ni črn?
To je Rick Astley?
Ja.
Prevedla Nena Lubej Artnak