Починаємо через п'ять секунд.
Чотири, три, дві…
Доброго ранку. Сьогодні п'ятниця.
Добре, що ви з нами. Я ваш ведучий Джеф Стеллінґ,
зі мною Кріс Камара і Джордж Картрік.
ФУТБОЛЬНІ НОВИНИ
Починається останній тиждень сезону,
і ми маємо новини про зміни у «Вест-Гем Юнайтед».
Та спершу поговоримо про чемпіонат
і ФК «Ричмонд», клуб нашого колишнього лайливого колеги
Роя Кента.
Топ-новина цього ранку:
Тед Лассо пішов з поля посеред матчу з «Тоттенгемом»
не через проблеми зі шлунком, а через напад паніки.
ФУТБОЛЬНА СУБОТА
Здається, Лассо йде звідси?
Джордже?
Це ж явно, що Лассо не може бути тренером.
Та ну, Джордже.
-Прояви співчуття. -Та ну, Джеффе.
У Білла Шенклі стався б напад паніки? А у Браяна Клафа?
-А в Алекса Ферґюсона? -Будь справедливий.
Авжеж не стався б. Слухай, якщо на твій корабель напали…
І ти біжиш на місток,
то хочеш знайти капітана, який думає головою,
а не якогось боягуза.
Я сумую за Роєм.
NESTLE ПШЕНИЧНІ ПОДУШЕЧКИ
РЕБЕККА ТЕДЕ… ДО БІСА ХЕЙТЕРІВ
ЯКЩО ЩОСЬ ТРЕБА, ДЗВОНИ
ДОК ШЕРОН ГОЛОСОВЕ ПОВІДОМЛЕННЯ
Привіт, Теде. Пам'ятай, правда тебе визволить,
але спершу розізлить тебе.
Якщо хочеш поговорити, я готова. Вдалих вихідних.
МІШЕЛЬ – ПРИВІТ, ТЕДЕ БАЧИЛА НОВИНИ. У ТЕБЕ ВСЕ ГАРАЗД?
ТУК-ТУК.
ХТО ТАМ?
ЄВРОПА.
ЯКА ЄВРОПА?
ЄВРОПА ЗАПІЗНИЛАСЯ.
ХА-ХА. З ТОБОЮ ВСЕ ГАРАЗД.
ТИ ЩЕ НЕ ЛЯГЛА СПАТИ ЧИ ВЖЕ ВСТАЛА?
ВИБАЧ. ЦЕ НЕ МОЄ ДІЛО. ДЯКУЮ, ЩО НАПИСАЛА.
ЛАССО КАЗАВ, ЩО ПІШОВ З ПОЛЯ ЧЕРЕЗ ОТРУЄННЯ,
ЗА НОВОЮ ІНФОРМАЦІЄЮ – ЧЕРЕЗ НАПАД ПАНІКИ
Привіт хлопці.
-Так. -Добре.
Доброго ранку, Сьюзан.
Усе гаразд, Теде?
Так, мем.
Точно?
«СТАР СПОРТ» У ТЕДА НЕ ВАРИТЬ ГОЛОВА?
ПАНІКА В ЛАССО
Привіт, тренере.
Дякую.
Гей, дрочило.
Якби в мого батька був напад паніки в Нормандії,
ми усі б говорили німецькою.
Так, сер.
Працюй далі, друже. Ти витримаєш.
Думаю, ти знаєш, про що йдеться.
Ні.
Тед Лассо
О, які квіти. Від кого?
Від Едвіна Акуфо.
«Співчуваю вашій утраті».
Який уважний.
Мабуть, чув про смерть вашого батька.
Я не дочитала. «Але ми подбаємо про Сема в Касабланці».
Усе одно приємно.
Леслі, ти не чув, до якого рішення схиляється Сем?
Нічого не чув і вдаю, що мене це не стосується.
Побачивши його в коридорі, я просто холодно йому киваю.
Приблизно так.
О чорт. Круто.
Знаю. Бачив це у фільмі з Дензелом Вашинґтоном
і подумав: «Треба запам'ятати».
Але справи в нас не дуже.
Гей. Як справи, костоправи?
Тед.
Співчуваю через статтю, Теде.
Ой, та нічого, Кілі.
Кажуть, що поганої реклами не буває.
Хоч іноді це не так, згадайте
невдалу рекламу: «Пиво без горілки – гроші на вітер».
-Прошу, бос. -Дякую, Теде.
Знай, що ми повністю тебе підтримуємо.
Дуже дякую.
Жаль, що я нічого не зробила,
перш ніж той гад Трент Крімм опублікував статтю.
Не треба, Трент хороший. Він просто виконує завдання.
Не турбуйся, я поговорю з власником газети
й дізнаюся, хто цей анонім.
Не треба. Річ у тім, що все це правда.
І, на відміну від багатьох, я спокійно реагую на правду.
Тоді раджу тобі не давати інтерв'ю до цього матчу.
Я згодна.
Зосередься на найважливішому – перемогою над «Брентфордом».
Так, бо якщо ми програємо, я помру.
Благаю, Теде, не програйте.
Не бійся, Хіґґі. Рибка у мене в сітці.
О боже. Жахливий смак.
Так. Ніч була важка, і тепер я впевнений,
що сплутав сіль і цукор. Вибачте.
Ні.
Ні, це цікаво.
Підступна солона зараза.
Як Гізер Локлір у «Районі Мелроуз»?
-О, так. -Так.
Правильно?
-Це точно про неї. -Так.
О, Гізер.
Привіт.
-Там небезпечно. -Гей.
СЕМ, ХОЧУ ПОБАЧИТИ ТЕБЕ В ЦЬОМУ!
НАДІЮСЯ, ТИ НЕ ПРОТИ НОМЕРА. ЕДВІН АКУФО.
ОБІСАНЬЯ
РЕВОЛЮЦІЇ НА ГАЗОНІ
Можна?
Рой тут?
Я не чую кректання.
-Доброго ранку. -Доброго, Нейте.
Рой уже прийшов?
Ні.
Бачив це?
Так. Який жах.
-Так. -Так, це жахливо.
Так.
Рою…
Тебе шукає Джеймі.
Та невже?
Гей!
Тарт!
Я?
Туди? Так.
Стривай. Можна спершу щось сказати?
Так. Непогана думка,
бо як я закінчу, у тебе не буде зубів,
а вони потрібні, щоб говорити.
Так. Гаразд.
На похороні батька Ребекки, я сказав Кілі, що й досі її кохаю.
Це неправильно, дарма я це зробив,
але я рідко буваю на похоронах.
Мене просто охопили емоції.
Але я дарма це зробив, це було неправильно,
і я хочу сказати, що поважаю тебе,
і… поважаю Кілі й поважаю ваші стосунки,
і більше ніколи в житті так не зроблю.
Чорт!
Вибач. Я заціпенів, коли ви зайшли,
і не знав, що робити.
Нічого.
Так, я знаю, що ви хочете допомогти.
Але не думаю,
що сеанс Теда Лассо з відомим психотерапевтом і вами як модератором,
варто влаштувати зараз.
Він зайнятий матчем з «Брентфордом».
Дуже дякую.
Іди до біса, Пірс Морґан.
Чорт забирай!
Ой…
Усі сюди!
Дякую, тренере.
Хлопці.
Перш ніж почати, я хочу поговорити
про сьогоднішню статтю в газеті.
Мабуть, ви її бачили в телефонах.
А я все ще читаю газети,
бо з телефона не виріжеш карикатур.
Можна зробити скріншот.
Це порушення авторського права.
-О. -Я згоден, Зоро,
але скріншот не повісиш на телевізор.
У моєму холодильнику є телевізор.
І в мене така ж модель.
-Я купив його… -Річ у тім,
ви щось дізналися звідкись,
хоч мали спершу почути від мене.
Я не хотів вам казати, і це було тупо.
Ми щодня в житті робимо вибір,
починаючи від: «Чи готовий я їсти щось з назвою грецький йогурт?»
До: «Чи готовий я покинути рідних і працювати в іншій півкулі?»
Я не був з вами відвертий, і це поганий вибір.
Але не можна марнувати час, бажаючи все змінити.
Бо з вибором так не буває. Ні.
Цей вибір і моя фанатська куртка Chicago Bulls,
яку я позичив Жанель Роудс на другому курсі,
бо вона облилася кетчупом і була схожа на поранену, –
це неможливо повернути.
Бо кожен вибір – це шанс, друзі.
А я не дав собі шансу довіритися вам.
Як сказав чудовий баскетбольний тренер з Каліфорнії Джон Обі-Ван Ґендальф:
«Наш вибір більше показує, хто ми насправді,
ніж наші здібності».
Надіюся, ви пробачите мені те, що я зробив.
Бо я не хотів би,
щоб ви щось приховували від мене.
-Ми з вами, тренере. -Ми з вами.
Без проблем, бос.
А коли знайдемо щура,
дозвольте побити його шкарпетками з милом?
Знайдемо й наваляємо йому!
-Так! -Ми його вб'ємо!
Слідуйте за грошима!
Ні, хлопці, я хотів би задушити це в пуп'янку.
У зародку, а не в пуп'янку.
Але ж це як квітку, так?
Хай живе садівництво!
Це логічно. Дякую, що виправив.
Хлопці, краще зосередьтеся на продуктивнішому –
на фальшивій дев'ятці Великого Нейта.
-Як вам? Добре. -Так.
Перш ніж почнемо, хтось має питання?
-Так. -Що в тебе, Джеймі?
Що робити з тією штукою?
Добре питання.
Рушайте на північне поле,
побігаєте, і це вам буде сьогодні замість кардіо.
Швидше! Свисток!
Заходьте.
Хто це?
Це півфіналісти конкурсу на талісман клубу.
Один з цих конкурсантів стане нашим новим талісманом.
Мейсі Ґрейгаунд чи Тіна Фейгаунд?
Усі з Гавкінгемського палацу?
Так.
Міс Кемпбелл керує притулком.
Сюзі Кемпбелл, хазяйка найкращого в Лондоні розплідника. Дуже приємно.
І мені приємно.
Я ваша шанувальниця.
О, дякую.
Велика шанувальниця.
Дякую.
Я невчасно?
Ні. Залишите нас на хвилинку?
О. Так.
Ого.
Рада знайомству.
Щось не так?
Власне, все просто чудово.
Спонсори компанії «Бантр»
хочуть фінансувати мою нову піар-фірму.
О боже!
Я розумію.
Мені потрібна порада.
Це приємно, що ти прийшла до мене, а не до Теда чи Роя.
Вони на тренуванні.
І не до Ребекки.
Якраз їй я й боюся сказати.
Радий, що я в твоєму списку.
Мені страшно.
Слухай. Це природно.
Стати начальником – це дуже страшно.
Ні. Я боюся сказати Ребецці, що йду від неї.
О, так. Вона навіює страх.
Ні. Вона одна з моїх найкращих подруг.
О, так. І те, що ти підеш,
стане для нею зрадою рівня грецьких міфів.
Ні.
Я просто… Не хочу, щоб вона вважала мене невдячною
за чудову можливість, яку мені надала.
Кілі, хороший наставник надіється, що ти підеш далі.
Чудовий наставник це знає.
Мені подобається.
Так? Я щойно це придумав.
Ого.
Я обіцяв відповісти Едвіну Акуфо після суботнього матчу.
Тобто ти вирішив?
Мабуть.
-Так? -Я не знаю.
Не поїхати – божевілля.
Семюеле, ти надто багато думаєш. Заспокойся.
Не шукай відповіді, хай вона сама до тебе прийде.
Якщо розплющиш очі, всесвіт дасть тобі знак.
Тату, з усією повагою,
невже таке важливе рішення треба лишати всесвіту?
Всесвіт завжди скеровував мене на правильний шлях.
Всесвіт наказав мені одружитися з твоєю мамою й купити біткоїн у 2009 році.
У 2009-му!
Добре, тату, шукатиму знаків від всесвіту.
-Люблю тебе. -Люблю тебе.
ОБІСАНЬЯ
Сьогодні Джеймі попросив пробачення за те, що сказав тобі на похороні.
Я нічого не казала.
Знаю. Він сказав, що сам вирішив.
Що ти зробив?
А ти як думаєш?
Врізав йому кулаком.
-Головою. -Продовжуй.
Ти його вбив?
Ні. Гірше. Я його простив.
Огидно, правда ж?
Ні. Я тобою пишаюся.
Повністю це підтримую.
Я теж маю новину.
Зарази бога не кажи, що до тебе чіплявся Тед.
Інвестори «Бантр»
хочуть допомогти мені відкрити власну піар-фірму.
Чорт забирай. Це серйозно.
Ти будеш директором. Вражає.
Знаю.
Я так тебе кохаю.
Це ж треба. Ти бос.
Більше не матимеш часу на мене.
Закрий свого гарного рота.
Секунду. Це Джейн.
Як у вас справи?
Ми розійшлися.
Ми знову разом.
Це вам, хлопці.
Дякую, Мей.
Не турбуйся, Теде.
Незабаром усе забудеться. Як завжди.
Дякую, Мей.
Я все одно вже йду.
Відкриємо шампанське.
Що? Ні, я думала, ми залишимо його для особливої нагоди.
Ми його не відкрили, коли твоя мама повернулася на північ.
Не відкрили, коли Англія отримала нуль балів на Євробаченні.
І навіть коли сусід сам переїхав свою змію.
Гидота.
Тож ми вип'ємо його сьогодні.
Ура.
Чорт!
Ліззі прислала попередній варіант статті у Vanity Fair.
О чорт. Надіюся, вони не поставили моє фото з усмішкою.
Невже воно існує?
Ого.
КІЛІ ДЖОНС, ЖІНКА-ПЕРЕМОЖНИЦЯ
О ні.
Фото з тобою взагалі не поставили.
Вибач, Рою. Це зовсім не круто.
-Я подзвоню й скажу виправити. -Не смій.
Нічого не змінюй.
Ти потужна. Ти розкішна.
Таку хочеться трахнути.
Ой, та ну? Доведи.
Отже…
ти щось скажеш?
Колись скажу.
Як ти помітив за всі роки, іноді я буваю балакучий.
Ні. Нейту.
Анонімному інформатору.
Ого. Чому ти думаєш, що це Нейт?
Так.
Ти знаєш мою філософію
стосовно котів, малюків і вибачень, тренере.
Вони самі мусять підійти.
Цього не буде.
Декого треба підштовхнути.
Я нікого не штовхатиму.
Думаю, це допоможе.
З Нейтом усе буде гаразд.
Ні. Це допоможе тобі.
Тренере, якщо тримати все в собі,
боюся, в тебе відваляться вуса.
Тоді я буду схожий на типа з «Похмілля у Веґасі».
Бредлі Купера?
Який ти добрий.
А я люблю твої вуса.
Привіт, мала.
Привіт.
Маєш секунду?
Авжеж.
Мені так шкода.
Не шкодуй.
Це добре.
Ти допомогла панді стати левом.
Я тобою пишаюся.
Дякую.
Чорт забирай.
О ні. Що тепер?
Руперт щойно купив «Вест-Гем Юнайтед».
НОВИЙ ВЛАСНИК «ВЕСТ-ГЕМ»
Ні.
А я думала, що він віддав мені свою частку клубу,
бо хотів зробити добро.
Знаєш, я навіть рада бачити,
що він і досі підступний егоїст.
Так, це повертає всесвіту рівновагу.
Обіцяй, що не працюватимеш у нього.
Я йому не по кишені.
Мій футбольний клуб – «Ричмонд». Ти ж знаєш.
Якщо ми повернемося в прем'єр-лігу.
Інакше ти не захочеш нас знати.
Справедливо.
Як бос можу дати тобі пораду:
візьми на роботу найкращу подругу.
Та ну тебе.
Тепер я знову плачу.
Кому квитки?
-Привіт, Мей! -Гей, Мей!
-Уперед, «Ричмонд»! -Уперед, «Ричмонд»!
Уперед, «Ричмонд»!
Вийди й покажи їм.
Ми їх розіб'ємо, так?
Вріж їм.
Давай, тренере.
Добрий день.
-Добрий день. -Добрий.
ПІРАМІДА УСПІХУ
Готові сьогодні розіграти Нейтову «фальшиву дев'ятку»?
Якщо не розіграєте, будете дурнями.
Добре.
-Так, треба спробувати. -Навіщо зараз щось змінювати?
Згоден.
Тебе знову вигнали з кабінету?
Ні. Це тимчасово, поки там міняють килим.
Він був увесь покритий собачим лайном.
О, так. Це мені знайомо.
Добре. Хто хоче щось сказати, поки ми не вийшли?
Так.
Мені…
потрібна…
порада.
Що? Стривай.
Рою, ти хочеш стати діамантовим псом?
Оце вже ні. Але я не проти
бути в кімнаті
під час нарад.
Ну добре. Дамо одноразову перепустку
бродячому псу?
Діамантові пси, збираймося!
Я допоможу.
-Я побуду тут. -Слушна думка. Так.
Вік живи, вік учись. Дякую, Аланіс.
Гаразд, Рою.
Гавкай.
Пам'ятаєте, я казав, що в нас із Кілі фотосесія?
-Пам'ятаємо. -О, так.
Я сказав, що терпіти цього не можу,
і це правда.
Але врешті-решт
у статтю не потрапило жодне фото зі мною.
І я був…
ображений.
-О, так. -Так.
У п'ятому класі мене не взяли на спільне фото,
бо в мене була рідкісна алергія на усмішки.
Це не те саме.
Річ у тім…
вона чудово виглядає.
Сама.
Без мене.
Так природно.
Я…
Було б дивно, якби поруч з нею на фото був я.
А потім на похороні батька Ребекки
дрипаний Джеймі Тарт сказав, що її кохає.
І він ще живий?
Замість побити його до смерті, я його простив.
І досі на себе злюся.
Рою, дякую, що погавкав з нами.
Я теж хочу у чомусь зізнатися.
Слухаємо, Нейте.
Рою,
коли ми з Кілі пішли по крамницях, я її поцілував.
Так. Вона мені казала.
Це не страшно.
Я її поцілував. Я поцілував твою дівчину.
Я не злюся.
Ти хотів вбити Джеймі за розмову з нею.
Невже ти не хочеш вдарити мене головою?
Ти помилився, Нейте. Не переймайся.
Ні, я заслуговую, щоб ти вдарив мене головою.
Я тебе з радістю вдарю, Нейте.
Знаєте що? Думаю, на сьогодні годі.
Робота чекає. Діамантові пси, вільні?
Стривайте. Іноді Діамантові пси
просто базікають,
ніхто нічого не вирішує і все лишається як є?
Іноді. Так.
Круто.
О боже.
Так!
Це 83-тя зустріч між цими двома командами,
і на кону зараз дуже багато.
«Брентфорд» веде, а «Ричмонд»
і досі грає «фальшиву дев'ятку».
Мені це не подобається, Арло. Останній матч сезону, гра за підвищення –
дивний час для випробування нової стратегії.
«Ричмонд» намагається зрівняти рахунок до перерви,
але втрачає м'яча, а «Брентфорд» має перевагу.
Так!
-Чорт! -Два-нуль, «Брентфорд» веде.
Якщо випробовувати нову тактику у важливому матчі,
усі втрачають голову.
Будь позаду! Скільки разів повторювати? Позаду!
Усе гаразд.
Гей. Усе гаразд!
Усе гаразд. Ходімо!
Перерва
у напруженому матчі між командами Західного Лондона.
«Брентфорд» веде два-нуль,
і чудова нагода упливає
у «Ричмонда» крізь пальці.
Скажу прямо. Це все дуже сумно.
Подивіться лише.
Це як картина епохи Відродження з меланхолійними чоловіками.
Що тепер? Що будемо робити?
Відмовимося від «фальшивої дев'ятки».
Вона б діяла, якби гравці розуміли, що треба робити.
Я не згоден, Нейте. Думаю, треба грати далі так само.
У них було 45 хвилин, щоб розібратися. Правильно?
-Що думаєш, Рою? -Спитай у них.
Це ж вони там бігають.
Добре.
Так, хлопці.
У нас з тренерами суперечка, потрібна ваша думка.
Граємо «фальшиву дев'ятку» далі чи ні?
Тактика хороша, і ми цілком можемо її втілити.
Вона спрацює.
Якщо так каже Ян Маас, то це правда, еге ж?
Я вам не брехатиму.
Наприклад, Зоро, ти міг би зловити перший м'яч.
Брате.
Добре, вирішили. Граємо Нейтову «фальшиву дев'ятку».
-А тепер ідіть сюди. -Вперед, ґрейгаунди!
Гей, капітане.
Приєднаєшся до нас?
ВІР
«Ричмонд» на три. Раз, два, три…
«Ричмонд»!
СПРАВЖНЯ ПЕРЕМОГА
Вперед, «Ричмонд»!
Гей, Нейте.
Гей.
Усе гаразд?
Так, Теде. Усе гаразд.
Що не так? Що я зробив?
Ти про що?
Ой, та ну. Ти страшенно злий, і я хочу знати чому.
Чого я повинен навчитися?
-Хочеш дізнатися, що ти зробив? -Будь ласка.
Добре, я тобі скажу.
Ти переконав мене в тому, що я найважливіша людина в цілому світі.
А потім покинув мене.
Просто вимкнув світло, і все.
А я важко працював, щоб ти знову звернув на мене увагу.
Щоб довести свою вартість.
Щоб ти знову мене полюбив.
Що більше я робив, то менше ти цікавився.
Я ніби став невидимий.
Ти не виставив у кабінеті фото, яке я подарував на Різдво.
Тільки фото тупих американців.
Граєте «фальшиву дев'ятку», і як команда облажається,
а так воно й буде, то звинуватите мене.
Оце вже ні. До біса.
Усі тебе люблять.
Великий Тед Лассо. Я думаю, ти просто клоун.
Без мене не виграв би жодного матчу.
Тебе відіслали б назад у Канзас, де тобі місце.
Поруч із сином.
Бо тут тобі точно не місце.
А мені тут місце.
Це не впало на мене з неба. Я заслужив.
Я знаю, Нейте.
І вибач, що я мало тобі казав, який ти для мене важливий.
Ні. Знаєш що? Ти повне лайно.
Пішов ти, Теде.
«Ричмонд» відстає на два голи, але грає «фальшиву дев'ятку»,
«Брентфорд» в атаці.
Крісе, у «Ричмонда» лишається мало часу, щоб контролювати свою долю?
Тільки якщо ти вважаєш час лінійним, Арло.
Так, Крісе, вважаю.
Рохас добре тисне.
Тарт – молодець.
Підключається Обісанья.
Він забиває!
Завдяки голу Обісаньї
«Ричмонд» ще може надіятися на підвищення в лізі.
Граємо! Ще один!
О боже!
Ось як треба грати «фальшиву дев'ятку», Арло.
Відволікти півзахисника і шукати прогалини в обороні суперника.
-Молодці! -Так!
Так!
Є результати всіх інших матчів.
ФК «Ричмонд»,
на диво, після найгіршого в історії початку сезону,
бракує одного очка до другого місця.
Уперед, «Ричмонд»!
Якщо «Ричмонд» зіграє внічию,
то повернеться у прем'єр-лігу.
Їм потрібна одна мить індивідуальної майстерності.
-Уперед, «Ричмонд»! -Чи встигнуть вони?
Уперед, «Ричмонд»!
Уперед, «Ричмонд»…
Довгий пас від голландця.
Тарт поруч!
Це момент для «Ричмонда»?
Суддя!
Це пенальті!
Так!
-Так! -Так! Так!
Мабуть, його реалізує Тарт.
Цього сезону він забив усі пенальті.
Дані.
Ти зможеш, мучачо.
Буде прикольно. Повір.
Здається, Тарт віддає м'яч Рохасу,
який не бив пенальті з часу…
Давай, Дані!
РОХАС
Уперед, Дані!
Отак, Дані!
Футбол – це життя.
«Ричмонду» вдалося!
Завдяки цьому голу вони виходять на друге місце
і повертаються у прем'єр-лігу з першої спроби.
Нас підвищать!
Нас підвищать! Так, нас підвищать!
Так!
Це кінець!
«Ричмонд» зробив неможливе
завдяки витримці, цілеспрямованості й передусім вірі!
Моя команда кілька разів мала підвищення, Арло.
Це справжнє досягнення.
«Ричмонд» того вартий.
Вони й досі не здобули кубок.
Та сьогодні їм не до нього.
Остаточний рахунок: «Ричмонд» 2 – «Брентфорд» 2.
Усі радіють на Нельсон-роуд.
-Так! -Іди сюди!
Чорт забирай! Чого ти?
Бо можу.
-Так! -Так!
Так! Святкуймо!
Так!
-О! -Так!
-Хочеш води? -Так, будь ласка.
НАЙКРАЩІ ЛЮДИ ЗАХІДНОГО ЛОНДОНА
Ми «Ричмонд» назавжди
Саме так, і ми це знаємо Ми «Ричмонд» назавжди
Ми «Ричмонд» назавжди
Саме так, і ми це знаємо Ми «Ричмонд» назавжди
Ми «Ричмонд» назавжди
Саме так, і ми це знаємо Ми «Ричмонд» назавжди
Семе.
Саме так, і ми це знаємо
Ми «Ричмонд» назавжди Ми «Ричмонд» назавжди
Саме так, і ми це знаємо Ми «Ричмонд» назавжди
Семе! Гей, Семмо!
Чудова гра!
Так, гол говорить сам за себе.
Але твоя тактика й дисципліна.
Їм тебе бракуватиме.
Містере Акуфо.
Я дуже радий знайомству з вами, і мені лестить ваша пропозиція.
Вибачте, але моя відповідь: «Ні, дякую».
І я не думаю, що мені пора покинути «Ричмонд».
І саме тому я повинен залишитися.
Надіюся, ви розумієте.
Нігерійський вилупок!
Злидар-йоруба.
Хто ти взагалі такий, щоб марнувати мій час?
Ти посередній лайнюк.
«Посередній»?
Я присвячу своє життя, щоб тебе знищити, вилупку!
Ти ніколи не гратимеш у збірній Нігерії.
Розумієш, членоголовий? Ніколи!
Я куплю твій рідний дім і насеру в кожній кімнаті.
А потім його спалю.
Так. Потім сяду там, з'їм кенкі
й насеру на попіл. Клянусь тобі.
Добре.
Я не забуду цієї неповаги.
Пішов ти, Семе Обісанья.
Як ти можеш?
От козел!
Так.
Как-как.
Заспокойтеся.
Заспокойтеся. Гей!
Усі заспокойтеся. Послухайте…
Спочатку я хочу поговорити про статтю
нашого доброго друга Трента Крімма з…
Точніше, хочу поділитися з вами правдою
про те, як я боровся з тривожністю.
І хочу зауважити, я стурбований
тим, як ми обговорюємо й боремося з психічними проблемами в спорті.
Бос, поздоровляю з підвищенням.
Тебе теж, Теде. Шампанського?
-Склянку води, будь ласка. -З газом чи без?
Без газу. Так. Простої.
До приїзду сюди я думав, що проста вода –
це просто вода.
Це була вода і є вода.
Подорожі й поїздки – найкраща освіта.
Це точно.
Новий сезон буде цікавий, правда?
І ми зустрінемося з давнім другом.
Руперт купив «Вест-Гем Юнайтед».
Та невже?
Це добре.
Боротьба з ним буде за розкладом,
він не нападатиме зненацька.
Вітаю, Ребекко.
І тренер.
Вибачте.
Ні, Семе, будь тут. Я якраз збирався піти.
-Ні, Теде, залишися. -Усе гаразд.
Так, добре.
Я хотів сказати,
що лишаюся в команді.
Чудово, Семе.
Я рада це чути, Семе.
Як це сприйняв Едвін Акуфо?
Не дуже добре. Влаштував істерику й пішов.
Він уже на півдорозі до Ґани.
Ой. А я так хотів
потиснути Френсісу руку на прощання.
Ну, я піду.
Семе, мені просто цікаво.
Чому ти вирішив залишитися?
Хотів би я сказати, що через почуття до вас,
але, правду кажучи, я не повинен перейматися тим, що думають інші.
Я лишаюся, бо так краще для мене і для мого особистого розвитку.
Дякую.
Він говорив з вами, хоч і дивився на мене.
Я знаю, Теде.
-О чорт. Ви його розкусили. -Так.
Тренере Лассо.
Ось і ви. Я непокоївся.
Думав, ви впали з велосипеда.
Взагалі-то, я не вмію їздити на велосипеді.
Справді? Як дивно.
Чому? Бо в мене така зачіска і стиль у цілому?
Мабуть, так.
Чому вас не було на прес-конференції?
Бо я більше не журналіст.
Мене звільнили, коли дізналися, що я розкрив особу інформатора.
Ой-ой. Я нічого не казав, клянуся.
Знаю, Теде. Це я сказав.
Я шукаю чогось іншого. Глибшого.
Як-то кажуть, треба йти за мрією.
Співчуваю через звільнення.
Знаєте, хто ви тепер?
Незалежний Трент Крімм.
Так.
Мій тато теж так казав.
Мабуть, він крутий чувак.
Надіюся, наші шляхи ще перетнуться, Тренте.
Я теж, Теде. Люблю наші розмови.
Вас підвезти?
Я пройдуся, але дякую.
І, Теде,
удачі в наступному сезоні.
Чорт.
ЧЕРЕЗ П'ЯТЬ ДНІВ
-Це все? -Так, це і Тріксібелл.
Так.
Я купив тобі подарунок на честь останнього дня роботи тут.
Ось.
Квитки на літак?
Ти купив мені квитки на літак?
У Марбелью.
Де ти взяв справжні надруковані квитки?
У своєї агентки Кеті. Вона старомодна.
Рою, а паперові квитки ще приймають в аеропортах?
А в літака будуть пропеллери?
О боже. А курити під час польоту можна?
Перестань. Це не головне.
Завтра ми з тобою
полетимо на віллу біля моря на півтора місяця,
щоб ти відпочила перед початком нової важкої роботи.
У мене це буде перша відпустка, відколи мені виповнилося 12,
коли не треба підтримувати форму чи лікувати коліно,
тому я наїмся тапас до смерті,
а це триватиме довго.
Коханий, дякую.
Але я не можу.
Що? Чому?
Я починаю працювати не через півтора місяця.
-Я почала тиждень тому. -Так, знаю.
Тому я переконався, що в будинку добрий Wi-Fi.
Надсилатимеш імейли з балкона з видом на море.
Рою, я б з радістю. Але я не можу.
Просто не можу.
Але ти повинен поїхати.
Ми розходимося?
Ні. Чому ти так кажеш?
Авжеж ні.
Ти поїдеш у заслужену відпустку,
а я замкнуся в темній кімнаті й працюватиму.
До зустрічі через шість тижнів.
Кілі.
Рою, я тебе кохаю.
Усе буде добре.
Побачимося через шість тижнів.
ЧЕРЕЗ ТРИ ТИЖНІ
Поздоровляю.
Що тут буде?
Нігерійський ресторан.
ПРОДАЄТЬСЯ ЗВЕРТАТИСЯ
АГЕНТСТВО НЕРУХОМОСТІ «АКІНДЖІДЕ ПРОПЕРТІЗ»
ЧЕРЕЗ ДВА МІСЯЦІ
-Ворушіться! -Слухаємось!
-Бігом! -Тренере!
-Наступні! -Сер!
-Швидше! -Тренере!
-Пішли! -Сер!
-Ворушіться! -Тренере!
-Пішли! -Тренере! Сер!
-Пішли! -Тренере!
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк