FOLKESKOLE
Nina. God sætningsstruktur.
"Min yndlingsfilm er Toy Story,
og min yndlingskarakter er Woody."
Det er min også.
Eller måske mere Buzz Lightyear.
Jeg elsker hans ambition.
- Ja. - Lad mig se.
Brittany. "Min yndlingsfilm er American Gangster,
og min yndlingskarakter er Frank Lucas."
Det er en flot sætning!
Jeg skal snakke en gang til med din mor om,
hvad du ser derhjemme.
Fr. Teagues, Andrew slog mig!
Andrew, sig undskyld.
En, to, tre, fire.
Jeg er Janine Teagues.
Jeg har undervist elever i anden klasse på Abbot grundskole i et år.
Otte, ni.
Jeg har været igennem Philadelphias skolesystem
og er stolt af, at jeg har overlevet det.
Der har været tre præsidenter siden ham her.
Det er en gammel bog. Jeg har tapet de sidste ind her.
Det største problem i vores kommune er penge.
Byen siger, de ikke har nogle,
men de renoverer stadionet
lige dernede for flere millioner.
Men vi klarer os. Mine kollegaer er fantastiske.
De er alle dygtige undervisere.
Jeg ser op til dem alle.
Sæt jer ned!
Jeg ser op til de ældre.
Vi yngre lærere har stadig meget at lære.
Hvis vi ikke siger op.
Skolen er ikke perfekt, men jeg er blevet lærer
for at få eleverne igennem det.
Og jeg føler endelig, jeg har styr på det efter mit første år.
Jamal, hvad laver du?
Toiletterne duer ikke!
Og så var tæppet plan B?
WILLARD R. ABBOTT FOLKESKOLE
SAMARBEJDE MOTIVATION INNOVATION OVERGÅ OPNÅ
Janine, hvorfor fjerner du tæppet?
Erica, du skal kalde mig fr. Teagues. Jeg er en voksen.
Selvom vi er på samme højde. Og der er for meget tis på.
Hvor skal vi så sidde til højtlæsning?
Det finder jeg ud af.
Det er et stort problem at undvære tæppet.
For de små klasser er tæpper et sted, hvor alle kan mødes.
Det beroliger dem.
Ligesom medicin.
Janine, skru dog ned.
Jeg prøver at lære mine børn om bogstavet C,
og din sang distraherer dem.
Den gør dem helt vilde.
Gider I sidde ned, venner?
Jeg begynder at tælle til tre.
En, to...
Jeg tæller ikke. Sæt jer ned.
Jeg hedder Barbara Howard, en from kvinde.
Jeg gør mit arbejde og tager hjem.
Jeg får lavet mine negle en gang om ugen, og jeg elsker at undervise.
Det var imponerende, fr. Howard.
Det vil jeg gerne lære. Hvor er Deres klasse?
Ude i gangen på rad og række.
Virkelig?
VENLIGHED er SEJT
Godmorgen, fr. Teagues!
Fr. Howard, De minder mig om min yndlingslærer
fra tredje klasse, fr. Elliot.
Hun var velklædt, god med børn og endnu bedre med en limpistol.
Tak, Janine. Det er sødt af dig.
Ja. Jeg ville være ligesom hende. Jeg var besat af hende.
Hun skrev i min karakterbog,
at jeg var påtrængende. Hun var så morsom.
- Ja. - Fik du min e-mail om
at hænge ud efter skole...
Nej. Den må være røget i spamfiltret.
Det er mærkeligt, at det kun sker for dig.
Vend jer om.
Vi ses, mor. Undskyld, fr. Howard.
Janine! Hør lige her!
Rachel Maddow retweetede mig.
- Wow. - Hun vil tydeligvis have mig på showet.
Jeg hedder Jacob Hill.
Jeg underviser historie, men jeg lever i nuet.
Jacob og jeg startede sammen sidste år med 20 andre lærere.
Kun os og en anden er tilbage.
Traumet har vel gjort os tættere?
Skal vi have ostebøffer nede fra hjørnet til frokost?
Ikke fra det sted.
Ekspedienten kalder mig "hvid dreng".
Det er et slags kælenavn.
Ellers bed ham om at lade være.
Nej. Det står der for meget om i Hvid skrøbelighed.
Robin DiAngelo siger, at når man begynder at kontrollere...
Hey, Melissa. Vil du fortælle Ta-Nehisi Coates,
at "hvid fyr" er et kælenavn fra dem nede på hjørnet?
Måske for Zach Ertz. Ikke for ham.
Melissa.
Schemmenti. Andenklasseslærer.
Hvad er halvdelen af 100?
Halvtreds!
Man kalder også en 100-dollar-seddel for en c-node.
Er du fra Sicilien? Italien?
Fra South Philadelphia?
Arbejder I for politiet? Kom nu ud med det.
Jeg har brug for et nyt tæppe.
- Mit er færdigt. - Også mit.
Da jeg rystede det, fik alle dem med astma det dårligt.
Mit er ødelagt.
Og man kan ikke bare dække det med plastik som en sofa.
Hey! Hvordan går det, venner?
Hvad synes I om kameraholdet?
De gør det sværere at arbejde.
Men spændende! Vi skal på tv!
Fordi de dokumenterer folkeskoler i USA med for få penge og dårlige ledelse.
Al presse er god presse, Barb.
Se bare Mel Gibson. Han lever livet!
Daddy's Home 2? Så morsom!
Ava er vores skoleleder.
Hun er noget særligt.
Hun er en dårlig leder.
Hun er særligt dårlig.
Der er du. Ava, har du tid til at snakke?
Jeg skal have en hjælper. Jeg er under angreb.
En af dem sagde: "Tag dig i agt."
Hvad betyder det? Hjælp mig.
Rolig nu. De er bare børn.
Og hjælpere koster penge, som vi ikke har.
- Ja, men... - Vil du gå ned i løn?
- Nej, men... - Det tænkte jeg nok.
Men måske kan vi få nye tæpper i stedet?
I klager og klager og klager.
Men Barb, som er en af dem, der har arbejdet her længst,
siger aldrig en lyd.
Hvordan gør du det, Barb?
Jeg accepterer, at jeg ikke kan gøre noget, Ava.
Så forstående. Vær som fr. Howard, folkens.
Men jeg er ikke fr. Howard.
Tina, prøv at tælle højt.
På et tidspunkt mellem et og 40 er det ovre.
Nej.
Lidt støtte kunne være rart.
Min støtte ville gøre
lige så meget som den gamle bh, du har på.
Det er ikke umuligt at få ting.
Melissa bad om nye legetøjskasseapparater og fik dem.
Det er ikke legetøj.
Jeg kender en fyr, som rev en Walmart ned.
Jeg kender altid en fyr.
Jeg kender en, der bygger stadionet, hvis I skal have jern.
Nej.
Melissa er opfindsom. Handledygtig.
De yngre lærere kan også...
Hvorfor er fr. Schwartz' hår så ved at falde af?
Hvorfor skal Jacob ud at ryge hvert femte minut?
- Jeg bruger e-cigaretter... - Og hvorfor
bliver ingen af jer her mere end to år?
Der er mere udskiftning end i et bageri.
Av.
Vi burde stadig prøve at få nye tæpper.
- Ja. - Da jeg arbejdede i Zimbabwe
for Lærere uden Grænser, så lærte jeg...
Jacob, hvad har jeg sagt om at snakke om din tid i Afrika?
- At jeg skulle lade være. - Ja. Det er mærkeligt.
Nye lærere bliver her ikke så længe.
Men vi brænder for det, vi laver, og har, hvad der skal til.
Janine, fr. Schwartz har sparket Rajon, og alle er gået amok i gangen.
Vent, hvad?
Rolig.
- Tag det roligt. - Gutter!
- Hvad skete der! - Han slog først!
Hun lyver!
- Det er mig, der lyver? - Rolig nu.
Hun prøvede nok ikke at tælle højt.
Vi tager til sundhedsplejersken.
Man slår ikke børn. Det er den ene ting, man ikke gør.
- Man kan true dem. - Råbe ad dem.
- True forældrene. - Ydmyge dem lidt.
Jeg har truet en bedstefar.
Man sparker bare ikke børn.
- Har I ikke væddet noget? - Så!
Det var ikke godt.
Fr. Schwartz' opførsel kan ikke accepteres.
- Du hyrede hende. - Og fyrede hende.
Jeg har meget magt. Det er lidt skørt.
Lige nu vil hr. Johnson undervise klassen.
Hr. Johnson, vores pedel?
Det er dem, der styrer det hele.
Vi burde meddele det til kommunen.
Et barn kom til skade...
Til skade?
Ingen behøver vide, at et barn kom til skade på min vagt...
Altså på skolens vagt.
Ava, det er ikke håndteret.
En 70-årig pedel,
der stemte på Kanye, underviser i samfundsfag.
Vi har brug for hjælp. Vi mangler penge...
Okay!
Jeg anmoder kommunen om nogle flere midler,
så I kan få blyanter og hjælpere og den slags.
- Også tæpper? - Ja. Bare send mig en e-mail.
Jeg kan sende dig en e-mail.
Sådan er livet som skoleleder.
Hørte du det? Vi får, hvad vi har bedt om.
- Du får to. - Okay.
Goddag. Jeg leder efter fr. Coleman.
Ja. Hun...
Goddag.
Hej. Jeg hedder Gregory Eddie og er vikar for læreren, der sparkede en elev.
Vikaren! Undskyld.
Jeg troede, nogen havde hyret en stripper til mig.
Okay.
Rart at møde dig, unge mand.
- I lige måde. - Ja, Ryan.
Jeg hedder Gregory.
Lad os se, hvor længe du bliver her. Så husker jeg dit navn, Tim.
Ja! Mand!
Okay.
Vi kører professionel stil.
Jacob. Det er fedt med en anden mandlig lærer.
Vi er i fåtal.
Nu kan vi tale om sport.
Kan du lide kvindetennis?
Som jeg bare kalder normal tennis.
Jeg er her, indtil jeg får et job som skoleleder.
Jeg er uddannet skoleleder.
Jeg fik faktisk et job her.
Men så skete der et eller andet.
Jeg går i kirke med bestyrelsesformanden.
Jeg så ham og diakonissen sammen.
Jeg manglede et job.
"At købe et nyt tæppe
fortryder De næppe." Genialt.
Bria, hvad er der sket?
Jeg kastede op.
Godt kommunikeret, Bria.
Lad os få vasket det af.
Jeg kaster op hele tiden, så det er fint.
Tilfældig mand! Børnebukser!
- Vagt! - Nej, nej!
Jeg er Gregory, vikaren for fr. Schwartz.
- Okay. - Ja.
Det forklarer ikke bukserne.
- Vagt! - Vent lige.
Vent. En af børnene skulle på toilettet,
men så tissede han på sig selv.
Okay.
Så prøvede jeg at skylle ud, men så sprøjtede vandet op...
Har ingen fortalt dig om omvendt-toilettet?
- Nej! Hvorfor gør den det? - Det er jeg ked af.
Kan du holde øje med hende et øjeblik?
Hej.
Hvordan går det?
Jeg kastede op.
Okay.
Jeg kommer tilbage og henter hende, og jeg har noget rent tøj til ham.
Jeg sender ham tilbage med rent tøj på.
Vent. Hvad hedder du?
Hvor fjollet af mig. Janine.
Rart at møde dig.
- Tis. - Opkast. Så...
Hej.
Velkommen til skolen.
- Okay. - Tak.
Det er helt normalt at tisse.
Det var klamt. Men hun virker sød.
Er det mig, der lugter?
Okay.
- Og husk: to plus to er... - Godmorgen, fr. Howard.
- Fire! - Ja!
Jeg ville bede dig om at kigge på min tæppeanmodning med din ekspertise.
Janine, vi får ikke nye tæpper.
Vi får ikke en rød øre.
Barbara, vær nu optimistisk.
Ava sagde, vi ville få det, vi havde brug for.
Jeg har arbejdet som lærer i Philadelphia i 20 år,
og Ava er bare endnu en person i en lang række mennesker, som intet vil få gjort.
Bare gør dit arbejde.
Det er jo det, jeg gør.
Jeg prøver at forbedre ting.
Du burde arbejde med det, du har, så du ikke bliver skuffet.
Godmorgen, lærere.
I frikvarteret mødes vi ved indgangen,
så I kan se hvilke forbedringer,
jeg har fået til at ske.
Ja! Hørte du det! Optimismen vinder igen.
"Tak, Janine."
Det var så lidt, fr. Howard.
"Du gør dit job så godt. Jeg kan se lidt af mig selv i dig."
Jeg har altid følt, vi havde noget til fælles.
"Janine. Du er så dejlig."
- Jeg tror, det bliver godt. - Også mig.
- Godmorgen! - Godmorgen.
Gregory.
Kommunen blev så rørt af min bøn om hjælp,
at de godkendte budgettet og sendte os pengene.
Vi kunne have hyret hjælpere eller tæpper, men jeg tænkte:
Vi har brug for forandring nu.
Nej. Tæpperne er vigtige nu.
De beroliger børnene. Jeg har skrevet det i mailen.
- Hvem sagde, du skulle sende en mail? - Dig.
Jeg får det altid bedre, når jeg får mit hår lavet.
Og så er jeg bedre til mit arbejde, såsom nu.
Når man ordner ydersiden, fikser indersiden sig selv.
Willard R. Abbott Grundskole
Har I set det?
Et plastikskilt?
Kommunen var gavmild og gav os 3.000 dollar,
som jeg skulle bruge.
Har du brugt alle pengene på det der?
Ja. Det er dårlig kvalitet for pengene.
Hvad siger optimismen?
Det her er for meget.
Nogen må gøre noget. Jeg...
Ja. Nogen burde gøre noget.
- Ved I hvad? Jeg gør noget. - Okay.
- Jeg skal nok skrive under. - Ja!
Det er forandring.
Nogen gør noget, og en anden underskriver det.
Ava må ikke vinde, for hvis hun gør, har Barbara ret.
Og hvis Barbara har ret, hvad siger det så om mig?
Er jeg overhovedet Skytte?
Vent lige. Jeg tager med ud at spise.
Hvor skal du spise frokost, lilleput? På fuglebrættet?
Skal du ikke arbejde på dit næste mirakel fra Sankt Ava?
Ha ha. Nej. Jeg tror aldrig, jeg får brug for hjælp fra Ava igen.
Hvad betyder det?
Jeg skrev til bestyrelsesformanden og fortalte ham om, hvad Ava har gjort.
Hun må blive fyret.
For helvede.
Hvad?
Formanden ser aldrig vores e-mails.
De bliver sendt tilbage
til lederen fra det sted, de kom fra.
Undskyld mig, lederen?
E-mailene bliver sendt tilbage til...
Lærere, jeg har fundet ud af, at nogle af jer, en af jer,
er gået bag min ryg.
Så i frokostpausen mødes vi
og har en tillidsworkshop, så vi kan lære at være en arbejdsfamilie.
Det bliver sjovt!
Vi står ved en skillevej. Vi er i en krise.
Nej, det er en krise at spise kantinepizza til frokost.
Hvorfor er vi her?
Fordi nogen her ikke respekterer mig, snuske.
Det handler ikke om mig.
For hvis man ikke respekterer mig, respekterer man heller ikke skolen.
Det kan man rent matematisk ikke.
Alle respekterer da dig, Ava. Og skolen.
Det er ligegyldigt.
Vi må fokusere på gruppen og ikke udpege nogen.
Lad os øve os i at sige, hvad vi vil til hinanden,
uanset hvor groft.
Det bliver sjovt. Lad os starte med Janine.
Ja?
Du er irriterende og skinger.
- Undskyld mig? - Det er...
Nej! Det er godt.
Vi gør det for at få det bedre alle sammen.
Det er konstruktivt.
Puttegøj, hvad mener du om Janine?
Det vil jeg ikke.
Du kender hende heller ikke så godt. Jacob? Barbara?
- Hendes hår er... Nej. - Det vil jeg aldeles ikke.
Ava, nu stopper vi.
Vent. Jeg forberedte mig.
Sheena, kom her.
Ava, det er min elev. Hun burde spise frokost.
Jeg er lidt sulten.
Sheena, kan du huske, hvad vi snakkede om?
Hvad ville du gerne have, fr. Teagues gjorde anderledes?
Hun har store fødder.
Så er det nok.
Det var mig, der ikke respekterede Ava.
Jeg e-mailede formanden
og skrev, at hun brugte pengene på et skilt.
Undskyld, Ava. Og undskyld, at I går glip af frokost.
Især dig, Sheena.
Men jeg gjorde det, fordi jeg holder af børnene,
og det er ikke en dårlig ting. Jeg...
Ved I hvad? Faktisk...
Sheena, her. Undskyld.
Nej tak.
Okay.
Ikke en god taler.
Hun mangler karisma.
Ved du hvad, Ava?
Janine er mange ting: naiv, påtrængende og for glad.
Godt. Lad mig hente hende.
Men hun har også ret.
Det er en god ting at ville hjælpe børnene her på skolen.
- Hvor skal alle hen? - Finde Janine.
Og spise frokost bagefter.
Fr. Teagues' klasselokale
Janine, ignorer Ava. Store fødder er et frugtbarhedstegn.
Hver frokost, Barbara.
Hver gang kommer Amir og tager en lur på tæppet.
Ham havde jeg.
Han har mange søskende.
Faren er der ikke, og når han er, så skændes forældrene.
Så han får ikke sovet meget.
Jeg sagde, han kunne sove ved sit bord, men han siger, tæppet er blødere.
Blødere end hans seng.
Ved I hvad? Jeg er ligeglad med, om I synes, jeg er god eller ej.
Jeg vil bare gerne gøre en forskel.
Janine, lærere på skoler som Abbott, skal kunne gøre det hele.
Vi er administrationen, socialarbejdere, terapeuter og reserveforældre.
Nogle gange deres biologiske forældre.
Og hvorfor? Vi gør det sørme ikke for pengene.
Jeg kunne tjene flere penge på gaden.
Vi gør det, fordi vi skal.
Det er et kald. Som du svarede på.
Jeg mener, det var Cornel West...
- Ikke lige nu. - Nej.
Vil du høre min hemmelighed?
Gør alt, hvad du kan for børnene. Vi hjælper dig.
Hvad med at samle penge sammen og købe Janine et tæppe?
Hvad tænker I?
- Helt klart. - Ja.
Det kan I ikke. I har ikke pengene.
Vi får det samme i løn,
og jeg overtrak min konto i dag...
Hvad vil du gøre? Stjæle et tæppe?
Ikke mig. Men jeg kender nogen, der kender nogen.
Jeg forstår. Jeg må få bagt noget ziti.
Hej, Tony, din store idiot.
Arbejder du stadig på stadionet?
Det har været en hård dag,
men også god, for nu forstår jeg, hvad Barbara mener.
- Wow. - Hent dem.
- Hej! - Ja!
Man må finde en vej. Få tingene gjort selv.
Tusind tak. Hvad hedder du?
- Ikke noget. - Intet.
Okay.
Selv hvis man ikke bruger de officielle kanaler.
Du har en mission. Det er sejt.
Tak.
Sådan er det bare at være lærer her.
Man vænner sig til det.
Og lugten i væggene?
- Den vænner man sig aldrig til. - Okay.
Men du har tænkt dig at arbejde her på fuldtid, ikke?
Vi får se.
Jobbet har overrasket mig.
Jeg håber, du bliver her. For børnenes skyld.
Ja.
Okay.
Jeg bliver her i lidt tid.
For børnenes skyld.
Jeg sørgede for mine elever.
Det er jo det, vi alle vi!
"Og gav ham et stykke asketræ.
Men så snart manden fik lavet en økse ud af træet,
begyndte han at bruge den..."
PLETFJERNER
Jeg accepterede mit kald.
Og nu ved jeg, at selv uden hjælp ovenfra
og uden penge
kan jeg klare jobbet.
Så skyller De ud i toilettet og tømmer tanken.
Så er De klar.
Men husk at gentage trin et, før De skyller ud.
Penge ville nu ikke skade.
Tekster af: Helene Ingerslev Udsen