Domnișoară Teagues, mesteci gumă?
Da.
Unde ajunge guma când intrați în clasa asta?
La Cornel, Coșul de Gunoi!
CORNEL, COȘUL DE GUNOI
Viitori mici membri Odd Futures, să ne întoarcem în clasa noastră!
Copii, o vedeți săptămâna viitoare pe domnișoara Davis.
Știu că vă distrați la ora de muzică, dar lăsați-i și pe alții să se distreze!
Nu mă siliți să vă strâng piculinele! Le mai vedeți la paștele cailor!
Glumesc.
...m-a mântuit pe mine din păcat
Pierdut eram...
Școala Abbott
ȘCOALA WILLARD R ABBOTT
COLABORARE MOTIVARE INOVAȚIE EXCELENȚĂ REALIZĂRI
Scuze c-am întârziat! Bine c-ați început!
- Nu te așteptam. - Nu-i restaurant.
De ce ai întârziat? Ai pățit ceva?
Nu. Elevii adoră cursul domnișoarei Davis.
Îi conving greu să plece și-mi dau peste cap programul.
M-ar deranja că sunt obsedați de altă profesoară, dar îi înțeleg.
Și elevii mei o adoră pe Davis.
Doar de-ar fi rudă cu Angela ar fi mai cool!
Nu zic că toți negrii sunt rude.
Poate vorbea gura fără tine și ai zis ce gândești de fapt.
Ce-ar spune Angela Davis?
Sfatul meu e să vă bucurați cât puteți de clipele de respiro.
Cursul de muzică o să dispară ca Blackstreet Boys II Men.
- S-au strecurat trei greșeli. - Ce-i cu ora de muzică?
Școala plătește pentru orele astea din fondurile facultative.
Inspectorul Collins s-a însurat cu amanta și Ava nu-l mai are la mână.
N-o să ne mai aloce bănetul din ultimii trei ani.
Gata cu traiul pe vătrai cu care v-ați obișnuit.
Strângem iar cureaua.
Și-acum ce facem?
Trebuie să-l putem convinge pe inspector că ne trebuie fonduri facultative.
Directorii prezintă un dosar în fața consiliului la finalul săptămânii.
De unde știi?
V-am zis! M-am pregătit să ajung director.
Nu-mi aduc aminte.
Am făcut stagiatură la inspectoratul din Baltimore.
Am masterat în Leadership Educațional.
Am făcut un curs care încuraja tinerii de culoare să devină directori.
Ava poate învăța tot ce e nevoie până vineri? Nu.
Cum a fost prezentarea ei de anul trecut?
A pus un mixaj cu replica lui Tom Cruise: „Să curgă biștarii!”
Nimeni n-a intrat la idei?
Sigur se pregătește. Lucrurile s-au schimbat.
Cică sunt cam trecută pentru Burlacul.
Îmi trebuie certificatul tău de naștere, Ava, semnul exclamării.
Chiar dacă prin absurd Ava ar pregăti o prezentare competentă,
asta nu schimbă faptul
că inspectorul n-o înghite, prin urmare, nici pe noi.
Cât tupeu pe el!
Poate ăsta va fi anul când voi căpăta finanțarea
pe care o solicit de zece ani.
O vei căpăta dacă-i silim.
Așa... cu blândețe.
N-are cum să strice.
Abia aștept! Mă duc la mall să-mi cumpăr pulovăr de escroacă!
Avalicioasă
- Să întreb? - Nu știu. Să întrebi?
Se apropie prezentarea pentru consiliu.
Da, e an de an.
Ești pregătită pentru cea de anul ăsta?
Nu știi ce înseamnă „an de an”?
- Ba știu, doar că acum e mai altfel. - Da. Postul meu e în joc.
Și, mai important, fondurile facultative pentru școală.
Dar merg mână în mână, dacă stai să te gândești.
Deci o iei în serios?
Clar! Nu m-am uitat de o lună la Love After Lockup.
Eliberați-o pe Puppy!
Îmi arăți prezentarea?
N-ai avocat, nu?
Poate cel de la procesul cu fuga de la locul accidentului.
M-a lovit un alergător care delira.
Îți arăt prezentarea mâine. Conține tehnologii confidențiale.
Semnează acordul și adu-l dimineață!
- Nu te uita la ei! Au semnat deja. - Bine.
- Știu cine ne poate ajuta cu consiliul. - Ai o pilă?
Nu. Tu ai! Delisha Sloss. Mergeți la aceeași biserică.
Cică e în comitetul de finanțare.
O știu. E cam dubioasă.
Dar Domnul spală pe oricine de păcate.
Da, face niște matrapazlâcuri. Toți cei din neamul meu miros escrocii.
De asta avem atâta succes în... afaceri.
- Nu cred. - Hai! E floare la ureche!
Șterpelește bani de ani buni!
Problema nu e că nu mă descurc. Dar eu nu-s obișnuită cu mizeriile.
Alea-s pentru cei ca tine.
Cei ca mine?
Acordul de confidențialitate semnat.
- Ce bluză drăguță! - Mersi! E de la Old Navy.
- Mi-ar sta mai bine. Poate mi-o dai! - Nu. Poftim?
- Începem? Să termin până vin elevii. - La 06:00. 07:30.
Prezentarea asta o să te dea pe spate!
Să începem!
Ava Doi, Ava Trei!
Ce-i asta?
Ce mama naibii?
- Succes. - Măreție.
- Pasiune. - Ce au în comun aceste cuvinte?
Pe Ava Coleman.
Așadar,
o școală cu un lider așa minunat merită din plin fonduri facultative.
Și care e acea școală?
- A. - B.
- Bun.
- O. - Ajunge.
- T. - L. Janine, mă încurci!
- E. - Gata!
M...
- Ce? - Nu mă lași să termin?
Nu.
Cum ți se pare?
Nu cred că asta vor să audă cei din consiliu.
Fir-ar! Știam eu!
Mă gândeam c-o să le iau ochii.
Astea-s fazele la care nu mă pricep.
Interesant! La care zici tu că te pricepi?
Lasă gluma, Janine! E prima oară în viață când nu mă pot baza doar pe șarm.
E prima slujbă care chiar îmi place. Nu vreau s-o pierd.
Bun. Dacă am găsi o cale
să îmbinăm șarmul tău cu ce vrea consiliul să audă?
Asta și vreau, dar nu știu cum.
N-am pe cineva care să mă sfătuiască la tot pasul
și care să-mi caute în coarne.
Ai dreptate.
Trebuie să găsim pe cineva care știe cum ar trebui să arate o prezentare.
Știu că Ava ți-a furat postul și ești supărat,
dar o facem pentru copii.
- Mie mi se pare că pentru Ava. - Da, dar și pentru noi toți.
Să zicem că o concediază. Ce urmează?
Aduc pe unul obsedat de control, care ne pune bețe-n roate?
Da, ferească Sfântul!
Știu că nu e cea mai bună opțiune, dar sigur nu-i nici cea mai rea.
Bine. Dacă mă mai alintă ca pe un produs alimentar, zic pas.
Super! Ne vedem în bibliotecă la prânz.
A acceptat? Dacă nu, am găsit o prezentare pe net care ne-ar ajuta.
Lasă! E un scheci de la SNL.
De când lucrez aici, marile contribuții ale Avei au fost
că a botezat rețeaua Wi Fi „Doar pentru javre”
și că a dat banii de excursie pe jante de 26 de țoli pentru autobuz.
Așa aș proceda eu? Nu.
Dar școala merită banii ăștia.
Foarte bine.
Îmi place.
A venit executorul!
Bună, Melissa! Ai nevoie de ceva?
Ridic covorul ăsta. L-ai căpătat de la o escroacă mizerabilă.
Te răzbuni că nu vreau să șantajez o colegă enoriașă?
- Faci din țânțar armăsar! - Încerc doar să te protejez.
Ai zis că nu te amesteci în matrapazlâcurile mele.
- Te ajut? - Nu. Mă descurc.
Să arate rata de retenție a elevilor. E constantă de la ultimul recensământ.
Ava a numărat gemenii împreună. A zis că au același suflet.
E adevărat! Și e plicticos!
Nu-mi place că-ți dai aere de șef! Nu ești atrăgător.
Ca să căpătăm fondurile, ne trebuie date concrete.
Atunci n-are rost. Toată viața le-am evitat.
Să-i scriem ce are de zis, ca doar să citească.
De-ar fi așa simplu! Inspectorul mi-a pus gând rău.
O să mă alerge ca la sala de sport!
Atunci nu ne dăm bătuți! Nu avem de ales.
Sau îl prinzi iar cu nădragii în vine.
Da! Așa facem! O să fie mult mai simplu.
Poate e mai bine, pe termen lung, să dea greș și să vină alt director.
Nu neapărat eu. Unul nou. Care să fie ca mine.
Astfel, Înțelepciunea caracatiței m-a făcut să cred iar în iubire.
Ați pățit ceva?
Ați stat separat doar când Melissa ți-a zis să pui zahăr pe pasat.
N-avem ce vorbi.
Pentru că e limpede. Suntem atacați și ea bagă capul în nisip, ca struțul!
Mai bine decât în noroi.
Refuzul tău de a coopera nu ne ajută cu nimic.
Oamenii răi ne pot ajuta să facem lucruri bune pentru copii!
„Ca răul să triumfe, e destul ca oamenii buni să nu facă nimic.”
Când dai citate, ești enervant și aș prefera să taci.
- Dar acum zici bine. - Mersi. Mai știu unul.
- Ba nu. - Nu.
- Ce faceți voi aici? - Doar nu credeai că ne dăm bătuți!
Ba da. Chiar mă mir să vă văd.
Știi cum ai folosit tabletele robotizate?
Asistentele mele.
Dacă am fi noi asistenții tăi?
Ne ocupăm de date și de grafice, iar tu faci spectacol.
Super! E ca un proiect în grup, la care eu contribui cu energia,
iar voi, cu tot ce nu cere personalitate.
E o idee bună.
ATENȚIE LA COPII
Nu ești în apele tale. Maltratezi plantele alea.
Nu știu la ce te referi.
- Jacob, scuze! - N-am pățit nimic, pe bune.
Știu că avem nevoie de bani.
Cer finanțare de zece ani încoace.
Dar nu vreau să-mi încalc principiile.
Îți admir perseverența, dar știi vorba aia cu definiția nebuniei?
Tu știi vorba aia cu „îți mut fața dacă mă faci nebună”?
Spun doar că te-am scos oricum din ale tale cu grădina asta.
Și n-a ieșit așa de rău.
CONSILIUL ȘCOLAR
N-am ajuns devreme?
- Ți-am luat-o înainte. - Ava a venit?
Se îmbărbătează în oglindă.
Stă de ceva vreme. Să văd dacă n-a tulit-o.
Ești Gregory Eddie?
- Da. - Mă bucur să te revăd.
Regret că nu ți-am putut da postul, dar aveam mâinile legate.
De pat?
- Poftim? - Lăsați.
Dacă mai vrei postul de director,
se vor elibera niște locuri, poate chiar la Abbott.
Dacă te interesează, trimite-mi un e-mail.
- Bună! - Bună!
Uite-o pe Delisha Sloss, dacă interesează pe cineva.
Scuză-mă.
Gregory prezintă competențele la matematică,
mă ocup de graficul prezenței și tu, de rezultatele la teste.
Eu intru pe final? Dacă cer bis?
Ne ocupăm noi de surprize. Tu răspunzi la întrebările simple.
Perfect. Cu o mină dominantă.
Să nu te lauzi prea mult. O să creadă că nu ne trebuie banii.
Nici să nu te lauzi deloc. O să creadă că nu suntem capabili.
Ăsta e postul la care visezi?
- Pare nașpa. - Da.
Dră directoare Coleman.
Domnule inspector Collins. Abia aștept să ne vezi prezentarea.
A ta și a mai cui?
Mă ajută doi dintre cei mai buni profesori de la Abbott.
Cea mai scundă și cel mai sexy.
S-o crezi tu, șmechero! Prezentările sunt individuale.
Doamne! Ce a zis? Dacă nu te descurci, te concediază?
Mai rău. A mormăit ceva ce n-am auzit.
FEMEI
Doamnă Sloss, sunt profesoară la școala Abbott.
Mergem la aceeași biserică.
Ce frumos! Parcă ne-am mai văzut.
Firește, ai văzut noua frizură a diaconului Wiley.
S-a vopsit, și-a făcut permanent și s-a și coafat!
Da. E caraghios când oamenii arată rău.
- Soră Sloss... Dumnezeu e bun, nu-i așa? - Da.
Știe, în străfundul nostru, dacă suntem oameni buni sau răi.
Probabil. La revedere!
Dacă tot ne-am întâlnit...
Faci parte din comitetul de finanțare al bisericii.
Avem rezultate bune la teste.
Elevi care au promovat la examene
Dar nu foarte bune.
DENZEL COLLINS INSPECTOR
Sigur nu-s proaste.
La fel stăm cu prezența.
E destul de mare încât să inspire încredere,
dar să lase loc de mai bine.
Aveți întrebări? Nu e timp. Mai am de prezentat 13 grafice.
Nu aud nimic.
Dă-te, să ascult și eu.
Nici eu nu aud nimic. Cine are urechi mai mari?
- Eu mă duc... - Iau un pahar.
Când am emoții, și eu butonez la mobil.
Citesc știrile. Când aflu că alții o pățesc mai rău decât mine,
văd totul cu alți ochi.
Trimiteam un e-mail, dar o las pe mai târziu.
Apropo, mulțumesc pentru ajutor.
Nu-i ușor să instruiești pe cineva care ți-a furat postul.
Mi-e mai ușor să accept când tu ești cea care mi-o cere.
Atunci, pot să primesc un burger și un Nintendo Switch?
- Cum s-o descurca? - Probabil că bine.
Cred că... probabil merge bine.
Ratele de retenție
- Așa ajung la ultimul grafic. - Ce vedem?
Nu-s trecute cuvinte, dar crește.
Nu poate fi prea rău. Sau prea bine.
Din ce ne-ai arătat până acum, pentru ce ai folosi fondurile?
Bine că ai adus vorba!
Chiar speram să întrebi, căci mai am un grafic...
Cred că am văzut destule pe ziua de azi. Mulțumesc că ai venit!
- Dar am... - A trecut timpul alocat.
Și ai pierdut cinci minute când te-ai tăiat cu hârtie.
Știu că vreți să vă prezint grafice rotunde, ovale și de alte feluri,
dar ele nu spun totul.
Putem folosi fondurile pentru orele de artă ale elevilor,
ca să deseneze pe pereți chestii care nu-i înfurie pe bogătași.
- Picturi murale, adică? - Așa!
Dar nu știți că le pun la dispoziție rechizite elevilor uituci.
Sau că le ofer uniforme pe măsură elevilor cu părinți săraci,
ca să nu râdă lumea de ei.
Sau că am pus în școală tuburi cu cremă de corp,
ca să nu-i vedeți cu călcâiele crăpate!
Abordarea mea specială chiar ajută școala.
Știm ce importantă e crema de corp, dar a expirat timpul.
N-o să mă dați afară ca pe Lil Mama de la VMA.
- E deschisă! - Bine.
Pentru că știți ceva?
Orice s-ar alege de mine, Abbott se va descurca.
Profesorii săi sunt printre cei mai devotați,
muncitori și inventivi din acest oraș.
Zi-le, Ava!
Nu ne umpleți oricum de bani.
Am luat firfiricii și le-am oferit doar ce-i mai bun acestor copii.
Nu ne dați bani pentru că ne trebuie,
ci pentru că toți cei de la Abbott îi merită!
Mulțumim, dră directoare Coleman. A fost o pledoarie înfocată.
Cum a fost?
- Bine, soro! - Am reușit!
- Și cu asta... - Basta!
Ce se întâmplă?
- Adică... Bravo, Ava! - Mulțumesc, dră profesoară.
- Fata noastră chiar s-a descurcat? - În mod surprinzător, da.
- Deci primim fondurile? - Normal că nu.
Câtă vreme Ava e directoare și eu sunt inspector, nu primiți nimic.
M-a șantajat! Așa ceva e greu de trecut cu vederea.
Omul are dreptate.
N-am vorbit de doi ani cu șantajista mea.
Mi-e dor de soră-mea? Da.
Dacă n-ați fi voi oropsiți, ar fi alții.
Nu fiți furioși pe mine, ci pe sistem.
Sunt furios.
Foarte furios.
Ce bine că te-am mai prins!
Am sunat la birou și am o veste bună.
Serios? În ce privință?
Abbott va primi finanțare anul ăsta.
Ce surpriză!
După zece ani de cereri ca la carte, am ajuns brusc să merităm finanțare!
Minunat!
Da. Chiar e minunat.
Ne vedem duminică la biserică! Săptămână de săptămână.
Bravo, Barbara!
Ce facem? Ce cursuri inițiem? Ce păstrăm?
- Cât stres! - Nu te mai frământa, că faci urticarie!
Hotărârea îi aparține directoarei noastre.
Nu vă uitați așa la mine! Dacă mă îmbrățișați, refuz finanțarea!
Ai șantajat cumva pe cineva de dragul meu?
De dragul nostru, al tuturor, nătărico...
Nărătoaică? Nătăroaie!
Tot nu-ți iese. Dar mersi că ai încercat!
Uneori încerci chestii noi de dragul celor la care ții.
Dumnezeu îți dă, dar nu-ți bagă și-n traistă.
Și-i bate pe cei care și-au băgat în traistă daniile bisericii.
Ți-am citit e-mailul.
- Știu. De asta sunt aici. - Sigur vrei să faci asta?
Trebuie să fii calm, cu capul pe umeri. Iar tu îți cam pierzi cumpătul.
Sunt convins.
Postul cere responsabilitate, angajament și implicare sufletească.
Înțeleg.
- Te felicit pentru titularizare! - Mulțumesc!
Aș vrea să am acces la departamentul de resurse umane.
Ce-i aia?