‎UN SERIAL NETFLIX
‎Vaginul!
‎Uitați-vă la el!
‎Nu suntem obișnuiți ‎să-l privim direct, nu-i așa?
‎Atât de misterios e vaginul!
‎Ascuns vederii, absolut invizibil, ‎și foarte… înăuntru.
‎Sunt Rita Saint Swithins
‎și vă voi purta într-o incursiune ‎prin dedesubturile corpului uman,
‎terenul fertil perfect ‎pentru cea mai puternică emoție:
‎rușinea.
‎Desigur, nu toate femeile au vagin ‎și nu toți cei cu vagin sunt femei.
‎Dar, după cum Jeff Foxworthy ‎n-a spus niciodată,
‎„Dacă ești isterică, ‎probabil c-ai păsărică.”
‎Strângeți din labii și alăturați-vă mie, ‎marea doamnă a umilirii,
‎pentru un episod special din ‎Gură bogată: ‎„Vaginul și Rușinea”!
‎V-o prezint pe Jessica Cobain Glazer.
‎Jessi.
‎O fată ajunsă la vârsta pubertății ‎și deja cufundată în rușine.
‎Până la 13 ani, avea totul.
‎Părinți divorțați,
‎o serie de eșecuri romantice
‎și o relație dinamică ‎cu anxietatea și depresia.
‎Dar toate acestea păreau îndepărtate acum,
‎căci Jessi își găsise fericirea, ‎în mod surprinzător,
‎în catalogul Eddie Bauer.
‎Ce colanți mișto! Nu?
‎Îți fac fundul să arate ca un măr pădureț.
‎Mersi, Connie! E un lucru bun, nu?
‎Măr și pădureț? ‎Ai și crăpelniță, și natură!
‎Jessi locuia claie peste grămadă
‎cu tatăl ei care fuma iarbă ‎și cu iubita lui gravidă, Caitlin,
‎cunoscută și ca „Fata cu brânza”.
‎Nu pot să cred că Vulcanul de Ciocolată e ‎pe prima pagină a Fluturașului Curajos!
‎Fluturașul Curajos e o colecție de cupoane ‎și reclame ale magazinului Trader Joe's.
‎Greg crede că e ziarul.
‎- Vin acasă la cină. ‎- Avem tort încălzit la microunde!
‎Jess, dacă vrei să-ți spăl colanții, ‎pot să-i bag în mașină cu rufele mele.
‎- Adică am colanți murdari? ‎- Nu!
‎Îi porți de câteva zile și m-am gândit…
‎I-am spălat când dormeai tu, ‎fiindcă dormi o grămadă.
‎O minciună gogonată, dar necesară, ‎căci Caitlin trebuie să greșească mereu.
‎- Da! Nu noi facem regulile. ‎- Suntem doar o fetiță.
‎Într-un amestec încântător
‎de stimă de sine scăzută ‎și de indignare virtuoasă,
‎Jessi a purtat colanții ăia zile la rând.
‎Și, în ziua a 11-a, ‎au apucat-o mâncărimile.
‎Da…
‎Ceva s-a stricat acolo, jos, Connie.
‎Am o idee.
‎Ia scheletul ‎și scarpină-te c-un os la fofoloancă.
‎Alo, Jessi!
‎Aici, jos!
‎Fă-mi o favoare! Scarpină-mă bine ‎și-o să te fac să te simți de minune!
‎Aș putea să-mi frec cotorul cărții ‎și mai tare între picioare.
‎Sigur vrei să faci asta?
‎Dacă te vede cineva, ‎o să creadă că fuți cărți.
‎Jessi, tot eu!
‎Bagă mâna și dă la rindea! ‎O să-ți mulțumesc pe vecie.
‎Am nevoie la toaletă!
‎Fugi, futăcioaso de cărți! Fugi!
‎Caută „mâncărimi vagin”.
‎- Încerc. ‎- Nu gândi, scrie!
‎Bine. Cauze posibile: vaginoză, vaginită… ‎Câte tipuri de cancer!
‎Între timp, ‎scarpină-mă până-mi dă sângele!
‎- Îmi vine să fac pipi! ‎- O cureți din interior.
‎- Te răcorește și te relaxează. ‎- Bună idee! Să vedem!
‎Arde ca focul diavolului!
‎Dragă Satana, poți să mi-o tragi ‎dacă mă scapi de boala asta drăcească!
‎Îți accept sămânța malefică!
‎Îți port în pântec odrasla afurisită!
‎Uite o reclamă!
‎- Vagisil. Pare promițător! ‎- Da! Hai să-ți lecuim vaginul!
‎Rezistă! Îți trimit ajutoare.
‎Jessi avea nevoie de îndrumare,
‎dar Shannon muncea pe brânci, ‎fiindcă e genul ăla de mamă.
‎MAMA
‎Bună, mamă! ‎Sună-mă după ce primești mesajul.
‎Am o întrebare arzătoare pentru tine.
‎Doamne!
‎FARMACIE
‎Jessi, dacă nu te scarpini mai tare, ‎n-o să mai fiu Doamna Vagin Drăguț
‎și o să devin Beatrice!
‎Cine naiba e Beatrice?
‎Nu! E geamăna mea malefică, Jessi.
‎Crede-mă, nu vrei s-o cunoști!
‎Hai la produsele pentru vagin stricat!
‎Da, raionul cu produse ‎pentru igiena feminină!
‎O întreagă zonă a magazinului ‎menită să convingă femeile
‎că vaginele sunt respingătoare ‎în starea lor naturală.
‎- Salutare, șefa! ‎- Bună!
‎Ai mâncărimi, ‎uscăciune vaginală și mirosuri neplăcute?
‎Cred că miros… normal?
‎- Nu e bine. ‎- Serios?
‎Trebuie să miroși a lavandă.
‎A lavandă? Bine.
‎Femeile trebuie ‎să miroasă ca fețele de masă.
‎Asta denotă curățenie.
‎- Scumpo! ‎- Bună!
‎Trebuie să-ți speli păsărica ‎cu gelul meu cu miros proaspăt de caise.
‎Să fac duș?
‎Credeți-mă, băieții adoră gustul de caise!
‎Doamne!
‎E o reclamă adevărată.
‎Nu inventez nimic. Caută pe Joojle!
‎Jessi, alege odată ceva!
‎Vine Beatrice!
‎Cioc, cioc! Deschide ușa, târfă!
‎Vine Beatrice, Jessi! Fură șervețelele!
‎Niciun juriu nu te-ar condamna!
‎Și astfel, futăcioasa de cărți ‎a devenit hoțomană de șervețele intime.
‎Nu mă ajută deloc, ‎doar mă fac să miros a…
‎tort aniversar cu kiwi și banane?
‎Am două cuvinte pentru tine: ‎șmirghel industrial!
‎Vai, nu! Ce e asta?
‎O să sune ciudat, Jessi,
‎dar ai comandat ‎brânză de vaci la restaurant
‎și ți-a fost livrată în chilot?
‎Nu mă simt bine.
‎Uite cum facem: te curăț foarte bine!
‎Da, freac-o de parcă-i o tavă murdară, ‎plină de lasagna arsă!
‎Mai repede! Mai tare!
‎- Nu pot, frec cât pot de tare. ‎- Ia pielea de pe mine!
‎Morcoveață proastă!
‎- La dracu', e Beatrice! ‎- Nu!
‎Exact, Jessi. Abia așteptam să te cunosc!
‎Acum, o să mă împușc în față.
‎- Doamne, are o armă! ‎- E înarmată!
‎Una dintre noi moare în seara asta.
‎Eu, una, sunt pregătită pentru întuneric.
‎Dați-mi arma aia mică, vaginelor!
‎Asta vrei, psihopată mică?
‎- Nu. ‎- Asta vrei?
‎Îți omori păsărica!
‎Ce trist! Și-a atacat păsărica bolnavă ‎cu un burete de baie.
‎Păcat!
‎Dar am o întrebare.
‎Dacă am călători câțiva centimetri ‎la nord de vulvă, la ‎mons pubis,
‎unde părul crește creț, ‎iar rușinea crește exponențial?
‎Studiul de caz numărul doi: ‎Lola Ugfuglio Skumpy.
‎Treisprezece ani, nesupravegheată, ‎neîndrumată și netunsă.
‎Era miercuri seară, ‎iar mama Lolei era în Racine, Wisconsin,
‎desfrânându-se cu trupa Hoobastank.
‎Asta însemna un singur lucru ‎pentru draga Lola:
‎gustări fierbinți ‎și pornografie gratuită pe internet.
‎Să ne futem repede, ‎că acum apar mama și tata!
‎Mama mea și tatăl tău, ‎fiindcă sunt sora ta vitregă.
‎Nu sunt rude de sânge, ‎deci e perfect acceptabil.
‎Ce convenabil e să fuți pe cineva ‎cu care locuiești în aceeași casă!
‎Economisim atâția bani pe benzină!
‎Mă uit atent și observ o modă.
‎Toate femeile din filme porno ‎sunt netede ca un delfin acolo, jos.
‎Maiestate, majoritatea femeilor ‎nu așa arată în mod normal.
‎Ce știi tu, păr pubian prost?
‎Chiar tu ai zis-o, milady. ‎Chiar suntem păr pubian.
‎Și păzim fofoloance ‎de când lumea și pământul.
‎Într-adevăr!
‎Am jurat să protejăm păsărici ‎de mizerie și resturi.
‎Ca frunze care cad.
‎Sigur, cum zici tu…
‎Dar secretăm și sebum,
‎un ulei special care împiedică ‎reproducerea bacteriilor periculoase.
‎Asigurăm protecție naturală ‎de frunze care cad,
‎frunze suflate de vânt, ‎frunze furișate de grădinar…
‎Baltazar, dă-le încolo de frunze!
‎Bine, văd că-mi vreți binele.
‎Dar uitați-vă ‎la imaginile astea în miniatură!
‎Niciuna n-are pic de păr.
‎Asta vor bărbații?
‎- Greu de spus, regina mea. ‎- Noi suntem doar fire de păr pubian.
‎Scuturi genitale ‎împotriva celor mai mari pericole…
‎Nu cumva să zici frunze care cad!
‎Nu trebuie, fiindcă tocmai ai zis-o tu.
‎Baltazar!
‎Deși domnișoara Skumpy
‎a fost deocamdată liniștită ‎de nobilii cavaleri ai Sfântului Iosif,
‎soarta a intervenit după câteva zile ‎sub forma unui film regizat de Altman
‎și a cugetărilor inutile ‎ale câtorva adolescenți.
‎Julianne Moore a apărut goală ‎ca Winnie de Pluș de la talie în jos.
‎Și ghiciți ce, băieți! ‎Avea ditamai tufișul roșcat.
‎Zic bine?
‎Normal! Femeile trebuie să fie ca focile.
‎Netede, pricepute cu bilele ‎și să te aplaude mereu.
‎Ți-aș zice ‎să nu mai citezi reclamele tatălui tău,
‎dar ai dreptate de data asta.
‎Vai, nu! Un juriu format din băieți ‎de seama mea a ajuns la un verdict unanim.
‎Părul meu pubian e vinovat că există.
‎Biata copilă avea o singură soluție.
‎Te implorăm, Maiestate, cruță-ne!
‎Am fost puși pe movila pubiană ‎de însuși Dumnezeu!
‎Îmi pare rău. M-ați slujit cu curaj, ‎dar societatea a decis.
‎Zburați-le capetele!
‎Regina mea, te rugăm stăruitor.
‎Te-am slujit cu credință atâția ani!
‎Cui îi pasă? Ucide-i!
‎- Am venit pentru execuție. ‎- Arde-i!
‎Te rog, Înălțimea Ta, te implor!
‎Dacă citești goală sub un copac ‎și cade o frunză ascuțită?
‎Nu ne ajuți, Baltazar!
‎Acum!
‎Baltazar? Leandru?
‎Mă auziți?
‎Nu, mi-am ucis părul pubian!
‎Și vine o frunză!
‎Sunt doar o căprioară în lumina farurilor, ‎paralizată de frică.
‎Așa a prezis Baltazar.
‎Ce mă fac acum?
‎Acum, Lola, îl aștepți să crească dureros.
‎Apoi, o să-l smulgi ‎și o să-l razi la nesfârșit,
‎fără să înțelegi de ce faci asta.
‎Ce rușine delicioasă!
‎Întrebarea mea e:
‎Băieții care au convins-o pe dra Skumpy ‎să se radă
‎știu măcar cum arată un vagin?
‎Un vagin?
‎N-am văzut niciodată unul de aproape, ‎dar sigur v-aș putea desena unul.
‎Și… iată!
‎Bine… Nu e neatrăgător.
‎Putem să difuzăm asta?
‎Vagin?
‎De ce-l pomenești? Nu e treaba mea.
‎De-aia au inventat ușă la toaletă.
‎Ieși din mașina mea, nebunule!
‎Eu le zic „bombonici”.
‎Știe cineva ce s-a întâmplat ‎cu vaginul desenat de Nick?
‎Are o soră?
‎Studiul de caz numărul trei: ‎Missy Foreman-Greenwald.
‎Necăjită de hormoni,
‎o fată care se chinuie, ‎ca toți copiii de 13 ani,
‎cu probleme de identitate,
‎probleme cu stima de sine
‎și probleme cu părinții, ‎e de la sine înțeles.
‎Dar, în această zi, ‎simțea că rămâne în urmă.
‎Mi-au venit musafiri nepoftiți. ‎Are cineva un tampon?
‎Caut, scormonesc…
‎Scuze, dar n-am în plus.
‎Îmi place să trăiesc la limită, ‎să-mi distrug chiloții.
‎Scuze! L-am folosit pe ultimul ‎ca să absorb o apă pe care am răsturnat-o.
‎Missy avea impresia ‎că tuturor le venise menstruația.
‎Tuturor în afară de ea, sărmana!
‎Uită-te la ele! Femei adevărate!
‎Scormonesc prin portmonee, căutând ‎simbolul suprem al condiției de femeie:
‎trabucul însângerat.
‎Ce bebeluș sunt, cu uterul meu uscat!
‎Repede, caută un tampon!
‎- Ai vreunul, Missy? ‎- Fir-ar! Nu-i spune adevărul!
‎Păi… nu.
‎Aș putea, dar n-am,
‎fiindcă eu folosesc cupă menstruală.
‎Sunt purtătoare de cupă menstruală.
‎Forțezi nota, dragă.
‎Folosești cupă menstruală?
‎Cu bucurie!
‎E rapid și ușor de folosit ca o capsulă.
‎Dar, în loc de cafea, ‎când introduc nebunia aia,
‎cupa mea se umple până sus ‎cu zeamă de Missy.
‎- Doamne! ‎- Nu știu pe nimeni care folosește.
‎Acum, știi! ‎Face parte din identitatea mea.
‎Te-au crezut. Ciocu' mic!
‎Și, cum liniștea e asurzitoare, ‎să știți că și mama mea folosește cupă.
‎Ce faci?
‎Deci tu și mama ta vă strângeți sângele ‎într-o cupă în fiecare lună?
‎Da, ne leagă de ciclul Lunii.
‎De fapt, când mi-a venit ciclul, ‎probabil cu câteva luni înaintea ta,
‎am ținut o ceremonie, ‎ca să celebrăm faptul c-am devenit femeie.
‎Ca monstru hormonal și avocată, ‎te implor să taci!
‎Deci nu, Ali, n-am tampon.
‎Îmi pare rău, eu folosesc cupă. ‎Pe curând!
‎Noi, Magicienii Rușinii, ‎iubim minciunile bune.
‎Sunt ca cicatricile purulente pe suflet.
‎La scurt timp, ‎minciuna avea să-i vină de hac lui Missy.
‎Bine. ‎En conversacion, por favor,
‎spuneți-i colegului ‎cum ați fi împiedicat tragedia din 11.09.
‎Mi-e cam rău! ‎Oi fi mâncat prea multe tărâțe?
‎Când o să înțeleagă familia ta ‎că mâncați prea multe fibre?
‎Nu sunteți panda.
‎Chiar trebuie să fac caca…
‎Señor Arroyo, ‎câtă protecție îmi asigură guvernul
‎în această situație ipotetică?
‎En Español, ‎Caleb.
‎Pot să merg la toaletă?
‎En Español, ‎Señorita Foreman-Verdewald.
‎El baño, por favor. ‎Numero dos grande, ‎frate!
‎La naiba! M-am căcat pe mine?
‎- Li se întâmplă și celor mai buni. ‎- M-am căcat pe mine fără să știu?
‎- Miroase-l! ‎- De ce?
‎Știi că vrei!
‎Ăsta nu e caca.
‎Cred că e… sânge!
‎Sânge închis la culoare, gros și cleios.
‎E menstruația ta?
‎Cacă-te și miroase-l! Compară-le!
‎Parcă am o păpușă voodoo în mine, ‎care mă înjunghie ca să iasă!
‎Doamne! Ești palidă, transpiri și tremuri.
‎Ești ca prințul Andrew la interviu!
‎Nu poate fi menstruația mea. ‎Mama zicea c-o să fiu una cu Luna.
‎Ți-a promis o ascensiune glorioasă!
‎Dar e o coborâre groaznică în diaree!
‎Dar, din păcate, ‎Missy nu-și putea mărturisi agonia.
‎Era captivă în închisoarea ‎propriilor minciuni menstruale.
‎Bună, scumpo!
‎Începe emisiunea ta preferată, ‎în care se dansează pe probleme de mate.
‎Nu mă interesează!
‎Mama lui Missy se obișnuise cu asta,
‎căci al 13-lea an din viața fetei ‎devenise tot mai dificil.
‎Te urăsc! Nu vorbi cu mine!
‎Nu vreau să-mi fac stafide!
‎Ce faci?
‎Nu-ți bagi chiloții însângerați acolo, nu?
‎- Dar unde? ‎- Ascunde-i pe fundul coșului de gunoi!
‎Da, bună idee!
‎Bravo, Missy!
‎Secretul tău e-n siguranță sub mormanul ‎de șervețele și ață dentară degradabilă.
‎Aș vrea să-mi degradez tot corpul tâmpit…
‎Acolo zăcea Missy,
‎clocotind într-o zeamă toxică ‎de durere, secrete, furie și minciuni,
‎rețeta perfectă ‎pentru un ‎bouillabaisse‎ de rușine.
‎Lua-te-ar naiba, Lună!
‎Missy?
‎Pleacă!
‎Scumpo, ți-a venit menstruația?
‎Mamă, i-ai scos din gunoi?
‎De ce nu mi-ai împărtășit ‎această veste minunată?
‎Fiindcă e scârbos, dureros și maroniu!
‎Nu seamănă cu ce mi-ai povestit tu.
‎- Scumpo… ‎- De ce nu m-ai pregătit?
‎- M-ai mințit! ‎- Ba nu.
‎Nu sunt o zeiță a Lunii, ‎sunt o fântână de diaree!
‎Voiam să simți că menstruația ‎e un minunat rit de trecere.
‎Duduie, te-ai înșelat amarnic!
‎Iartă-mă! N-am mai avut o fată de 13 ani.
‎Dar ai fost una.
‎Și vreau ca tu să ai o viață mai bună.
‎Știi ce-am pățit când mi-a venit?
‎Nu te-ai contopit cu pământul?
‎Mama m-a plesnit și mi-a zis „mazel tov”. ‎Mi-a lipit palma de față.
‎De ce?
‎E o tradiție evreiască, ‎cică mi-a readus sângele în față.
‎Plus că bunica ta ‎era o scorpie și o femeie groaznică.
‎Odihnească-se în pace!
‎- Parcă o păpușă voodoo… ‎- Te înjunghie în interior?
‎Da!
‎Uite cum facem! ‎Îți dau Advil din rezerva mea secretă.
‎- Iei Advil? ‎- În fiecare lună.
‎Dar tata zice ‎că toate leacurile se găsesc în pământ.
‎Da, dar el n-a avut niciodată crampe ‎de simte că-i explodează anusul.
‎Știu că nu ți se pare, ‎dar menstruația e un lucru frumos.
‎Eu sunt recunoscătoare, ‎căci datorită ei am reușit să te concep.
‎Mamă…
‎Pot să te îmbrățișez, te rog?
‎Poate după ce-mi aduci calmantele.
‎Nu toate poveștile rușinoase au ‎un final tragic, din păcate.
‎Sigur credeți
‎că nu te mai rușinezi cu vaginul ‎atunci când devii adult.
‎Ca de obicei, ‎vă înșelați și sunteți ridicoli.
‎Studiul de caz numărul patru: ‎Caitlin Grafton.
‎O mai știți? ‎„Fata cu brânza” din casa lui Jessi.
‎Caitlin are 26 de ani,
‎e însărcinată în șapte luni ‎și o să primească vești tulburătoare.
‎Caitlin, am rezultatele ecografiei.
‎Tare! E totul în regulă?
‎Ai auzit de DCP?
‎Sigur, California Pizza Kitchen.
‎Nu. Disproporție cefalo-pelvică.
‎Înseamnă că ai pelvisul prea mic ‎ca să naști vaginal.
‎Vai! Cine ar fi crezut că e prea mic?
‎Caitlin, îți recomand cezariana, ‎pentru siguranța ta și a copilului tău.
‎Dar plănuiesc să nasc natural.
‎Da! Voiam să-mi scot cămașa ‎și să cânt la muzicuță în fața copilului.
‎Bine. E timpul să vă schimbați planul.
‎O cezariană? Vai, nu!
‎Nu voiam nici măcar o epidurală.
‎Vai de mine! ‎Caitlin are canalul de naștere defect.
‎Dar măcar are susținerea ‎unui zevzec bătrân și afumat.
‎Iubito, nu înțeleg de ce faci atâta caz.
‎Nu înțelegi de ce fac atâta caz?
‎Da, e nasol ‎că trebuie să-ți facă cezariană…
‎E nasol, Greg! Sigur nu e „foarte nasol”?
‎Nu vreau să spun nimic, ‎dar nici nu e bine să tac.
‎Nu voiam să fac cezariană.
‎Voiam să nasc natural, ‎cum fac femeile de milioane de ani.
‎Mă simt ca o ratată, iar tu nu înțelegi.
‎Bine, dar partea bună e ‎că, după naștere, n-o să ai vaginul terci.
‎Du-te naibii!
‎Scuze! Nu terci.
‎Explodat?
‎Greg mi se pare un bărbat special.
‎Caitlin se legăna spre toaletă
‎și era convinsă că nimeni de pe Pământ ‎nu se simțea la fel de groaznic ca ea.
‎Tare! Doamna mă copiază.
‎Bine! Bravo!
‎Câștig!
‎Taci, Beatrice!
‎Doamne, îmi pare rău! Eu…
‎Jessi, scumpo, ce-ai pățit?
‎Vaginul i-a luat-o razna.
‎Vaginul lui Jessi nu mai locuiește aici!
‎A rămas doar Beatrice!
‎Mă mănâncă și mă arde ‎și am o mâzgă scârboasă pe chilot.
‎E ca o bucată de ricotta ‎într-un hamac de bumbac.
‎Nu știu dacă am vaginită sau cancer!
‎Iubito, nu…
‎Nu-ți face griji! E doar o candidoză.
‎O candidoză?
‎Super! Ce nume frumos!
‎- Ai folosit șervețelele astea? ‎- Da, și mai rău mi-au făcut.
‎Da, șervețelele sunt nasoale.
‎Dar am ceva pentru tine.
‎Mă simt dezgustător! Sunt dezgustătoare?
‎Nu, nu ești! ‎Doar c-ai purtat prea mult colanții.
‎Trebuia să te ascultăm, ‎dar credem că ești nașpa!
‎Poftim! Se numește Monistat.
‎Nu Monistat! Nu!
‎Crema o să-ți calmeze mâncărimea.
‎Chestia asta funcționează! ‎Cumpără un camion de cremă, că-mi place!
‎Îmi place!
‎Slavă Domnului! Beatrice a plecat.
‎Nu-ți face griji! ‎Nu e o persoană adevărată.
‎E un spirit malefic din vaginul meu.
‎Nu, nu asta e problema.
‎Am DCP.
‎California Pizza Kitchen?
‎Adică trebuie să fac cezariană ‎și-mi doream să nasc natural.
‎Nu așa plănuisem!
‎La naiba! Îmi pare rău. E nasol, Caitlin.
‎Da, ăsta e răspunsul corect. Mulțumesc!
‎Și eu m-am născut prin cezariană.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Mă simt puțin mai bine ‎acum, c-am aflat asta.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Poate că și copilul meu ‎o să fie grozav, ca tine.
‎Mulțumesc!
‎Stai! Ne place Caitlin acum?
‎Nu știu, cam da.
‎Eu sunt obsedată de ea.
‎- Și putem să fim sinceri? ‎- Sigur, vaginule vorbitor.
‎Sunt doar un organ muscular și elastic, ‎ca orice altă parte a corpului tău.
‎Sunt capabil de plăcere imensă ‎și, uneori, de mâncărimi și durere atroce.
‎Dar cele mai nasoale sunt ‎prejudecățile societății despre mine.
‎Știți ce? Poate că societatea trebuie ‎să se răcorească nițel.
‎Da! Răcoriți-vă nițel!
‎După atâta bătaie de cap, ‎încă ai probleme cu vaginele?
‎Atunci, n-ai decât să-mi pupi vecinul!
‎- Vorbește despre anusul tău. ‎- Da, m-am prins.
‎Vino! Hai, treci încoace!
‎Vă iubesc, fetelor!
‎Vai! Camaraderia, compasiunea și empatia ‎sunt cruzii dușmani ai rușinii.
‎Dar nu vă faceți griji pentru mine! ‎Am câțiva ași în vagin.
‎Mă simt mult mai bine.
‎Și eu.
‎- Scuze că te-am amenințat cu arma! ‎- Nu-ți bate capul! Se mai întâmplă.
‎Jessi, bună! E totul în regulă?
‎Am un telefon nou ‎și n-am văzut notificarea.
‎N-am nimic.
‎Aveam candidoză, dar m-a ajutat Caitlin.
‎Te-a ajutat Caitlin? Grozav!
‎Da, fiindcă era aici. E în regulă?
‎Desigur! Jessi, e grozav!
‎E absolut grozav ‎să ai ajutorul lui Caitlin.
‎Îmi pare rău.
‎Nu, mie îmi pare rău. ‎Trebuia să-ți fiu alături.
‎Ești supărată. Îmi pare foarte rău!
‎Mie îmi pare rău. ‎Sunt o mamă groaznică!
‎- Ești minunată! Eu sunt o fiică rea. ‎- ‎O să-mi dau silința.
‎- Trebuia să te ajut cu telefonul. ‎- Îi dau eu de capăt.
‎Ați văzut ce s-a întâmplat?
‎Rușinea nu dispare, ‎se adaptează și devine și mai puternică.
‎Aceasta e puterea trainică ‎a cărții ‎Femeile și Rușinea.
‎Disponibilă acum, în mintea femeilor, ‎mereu și peste tot.
‎Dar și pe Amazon.
‎Și, da, să vă pară rău ‎că faceți cumpărături acolo!
‎Subtitrarea: Elena Băncilă