EN NETFLIX-SERIE
Vaginaen.
Se på den.
Vi er jo ikke vant til å se den så direkte.
Vaginaen er så mystisk,
gjemt helt ute av syne.
Så veldig innenfor.
Jeg er Rita Saint Swithins,
og jeg skal ta deg med på en reise
til menneskets underliv.
Den perfekte grobunn for den mektigste av alle følelser:
skam.
Selvsagt har ikke alle kvinner vaginaer,
og ikke alle med vaginaer er kvinner,
men som Jeff Foxworthy aldri sa:
"Har du blues, har du kanskje mus."
Så spenn fast kjønnsleppene dine og bli med meg, ydmykelsens storfrue,
på en spesiell episode av Big Mouth: "Vaginaskam".
Møt Jessica Cobain Glazer.
Jessi.
Ei pubertal jente som allerede er full av skam.
Innen hun fylte 13 år, hadde hun alt.
Skilte foreldre,
en rekke romantiske fiaskoer
og et livlig forhold til både angst og depresjon.
Men alt det virket veldig langt unna,
for Jessi hadde av alle steder funnet lykke
i Eddie Bauer-katalogen.
Disse nye leggingsene er kule, ikke sant?
De får rumpa til å se ut som et villeple.
Takk, Connie. Det er vel bra, ikke sant?
Villskap og eple? Det beste fra naturen.
Jessi bodde under trange kår
med sin gressrøykende far og hans gravide kjæreste Caitlin,
også kjent som "ostejenta".
Jeg kan ikke tro at lavakake havnet på forsiden av Fearless Flyer.
Fearless Flyer er en samling kuponger og reklamer for Trader Joe's.
Greg tror det er avisa.
-Jeg kommer til middag. -Håper du liker mikrobølgekake.
Jess, hvis du vil at jeg skal vaske leggingsene dine,
kan jeg ta dem med klesvasken min.
-Sier du at de er skitne? -Nei.
Du har brukt dem i noen dager. Så jeg tenkte bare…
Jeg vasket dem mens du sov, for du sover faktisk mye.
En åpenbar, men nødvendig løgn,
da Caitlin alltid må ta feil. Slik er det.
Ja, vi lager ikke reglene.
Vi er bare ei liten jente.
Så i en herlig blanding
av lav selvtillit og rettskaffen indignasjon
fortsatte Jessi å ha på seg leggingsene i dag
etter dag
etter dag.
Og den ellevte dagen kom kløen.
Ok, ja.
Noe er ikke helt koscher der nede.
Jeg har en idé. Ta tak i det skjelettet og bruk en knokkel til å klø yonien din.
Hei, Jessi!
-Her nede. -Hei.
Gjør meg en tjeneste. Klø meg som et skrapelodd, så vil du føle deg herlig.
Kanskje jeg kan gni ryggen på denne boka mer inn i skrittet mitt.
Sikker på at du vil gjøre det?
Hvis noen ser deg, blir du jenta som knuller bøker.
Jessi, fortsatt her.
Om du bare kan stikke ut øynene på meg,
setter jeg stor pris på det.
Jeg må på toalettet.
Løp, bokknuller. Løp.
Søk på "kløende vagina".
-Jeg prøver. -Ikke tenk.
Mulige årsaker: vaginose, skjedekatarr, veldig mange krefttyper.
Kan du klore meg så hardt at du river av meg trynet?
-Nå må jeg tisse. -Vask det ut fra innsiden.
-Kanskje pisset avkjøler og beroliger. -God idé.
Der svir som helvetesild!
Kjære Satan, jeg lar deg ligge med meg om du fjerner denne vanhellige plagen.
Jeg skal ta inn ditt onde frø.
Jeg skal bære ditt onde avkom.
Det er en pop-up-annonse. "Vagisil." Det ser lovende ut.
Ja. La oss få forsegle vaginaen din.
Ikke dø. Hjelpen kommer.
Jessi trengte veiledning,
men Shannon var opptatt med jobben
fordi hun er en sånn mor.
MAMMA
Hei, mamma. Ring meg opp igjen om du hører dette.
Jeg har et kløende, sviende spørsmål til deg.
Herregud.
APOTEK
Jessi. Klø hardere, ellers slutter jeg å være en snill vagina
og blir til Beatrice!
Hvem faen er Beatrice?
Nei, hun er min onde tvilling.
-Tro meg, du vil ikke møte henne. -Sjekk avdelingen for ødelagte vaginaer.
Ja, gangen for kvinnehygieneprodukter.
En hel del av butikken designet for å overbevise kvinner
om at deres vaginaer er frastøtende i sin naturlige tilstand.
-Hei, fantastiske jentesjef. -Hei.
Føler du kløe med vaginal tørrhet og ubehagelig lukt?
Jeg tror jeg lukter vanlig?
-Det er ikke bra. -Sier du det?
Du vil lukte som vill lavendel.
Lavendel? Ok.
Kvinner bør dufte som en skuff full av duker.
Det lukter rent.
-Hei. Vennen. -Hei.
Det du virkelig trenger er å skylle ut hele greia
med min ferske aprikosvask.
Utskylling?
Stol på meg, gutter elsker smaken av aprikos.
Herregud.
Det er faktisk en ekte reklame.
Jeg trenger ikke finne på noe av dette. Joojle det.
Jessi, bare velg noe.
Beatrice kommer.
Bank, bank, åpne døra, ditt jævla hurpevrak.
Beatrice banker. Stjel våtserviettene.
Ingen jury i verden ville dømt deg.
Og sånn blir bokknulleren en våtserviett-tyv.
Dette gjør ikke annet enn å få meg til å dufte som…
Bursdagskake med kiwi og banan?
To ord, og jeg vil at du lar meg si dem: industriell sandblåser.
Å nei. Hva er det?
Dette vil høres rart ut, Jessi,
men bestilte du kvarg på en kafé og fikk den levert til undertøyet ditt?
-Jeg føler meg dårlig. -Ok. Jeg skal bare vaske deg godt.
Ja, skrap henne som en skitten panne full av brent lasagne.
Skrubb raskere, hardere!
-Jeg skrubber så hardt jeg kan. -Skrubb meg rå.
Di dumme rødhåra hurpe.
-Faen, det er Beatrice. -Å nei.
Det stemmer, Jessi.
Jeg har gledet meg til å møte deg.
-Og nå skal jeg skyte meg i trynet. -Hun har et våpen.
-Beatrice er væpnet. -En av oss dør i kveld.
Jeg er klar for mørket.
Gi meg den lille pistolen, vaginaer.
Er dette det du vil? Din lille psykopat. -Nei.
Du dreper din egen fitte.
Så trist at Jessi angrep sine egne forkvaklede kjønnsorganer med en svamp.
Synd og skam. Men la meg spørre:
Hva om vi reiser noen centimeter nord for vulvaen til mons pubis,
der håret er krøllete og skammen tykk?
Kasusstudie nummer to: Lola Ugfuglio Skumpy.
Tretten, uten tilsyn,
uten foreldre og uklipt.
Det var onsdag kveld, og Lolas mor var i Racine i Wisconsin
og hadde seg med Hoobastank.
Det kan bare bety én ting for kjære Lola.
Hot Pockets og gratis internettpornografi.
Vi bør skynde oss før mamma og pappa kommer hjem.
Min mor og din far, for jeg er stesøstera di.
Bra, de er ikke i slekt, så dette er helt i orden.
Det er så beleilig å knulle en som bor i samme hus.
Vi sparer så mye penger på bensin.
Ser nøye etter. Legger merke til en trend.
Alle kvinnene i porno er glatte som en delfin der nede.
Deres Majestet, det er ikke sånn kvinner ser ut fra naturens side.
-Hva vet du, ditt dumme kjønnshår? -Du sa det selv, frue. Vi er kjønnshår.
Og vi har voktet skritt siden tidenes morgen.
Ja, det har vi.
Sverget å beskytte kjønnsorganer mot skitt og rusk.
Som fallende løv.
Ok, fallende løv.
Men vi utskiller også talg,
en spesiell olje som hindrer farlige bakterier i å reprodusere seg.
Vi er en naturlig beskyttelse mot fallende løv,
vindblåste løv, løv som en gartner kan…
Balthasar. Gi deg med løvbladene.
Ok. Dere vil nok mitt beste.
Men se på alle disse miniatyrbildene.
Nærmest ikke en busk i sikte.
Er det det menn vil ha?
Det er vanskeligere å si, min dronning.
Vi er tross alt bare kjønnshår.
Et kjønnsskjold mot den største av alle farer…
Ikke si fallende løv.
Det må jeg ikke, for det gjorde du.
Balthasar!
Selv om Ms. Skumpy
ble beroliget av St. Josephs riddere en kort stund,
tok skjebnen over noen dager senere
i form av en Robert Altman-film
og noen tenåringsgutters refleksjoner.
Så Julianne Moore kommer ut
naken som Ole Brumm fra livet og ned.
Og tenk dere, hun hadde full rødhåret busk.
Eller hva?
Ja. Kvinner skal være som seler.
Helt glatte, flinke med baller og klapper alltid for deg.
Jeg vil be deg slutte å sitere din fars reklame,
men jeg tror du kan ha rett.
Å nei, en jury av mine likegutter har kommet frem til en enstemmig dom.
Kjønnshårene mine er skyldige i å være til stede.
Det var bare én ting igjen for det stakkars barnet å gjøre.
Deres Majestet, spar oss!
Vi ble plassert på venusberget ditt av selve Gud.
Beklager. Dere har tjent med tapperhet, men samfunnet har talt.
Av med hodene deres!
Min dronning, vi ber deg.
Vi har tjent deg trofast i så mange år.
Hva så? Drep dem.
-Vi kom for å se en henrettelse. -Bruk laser.
Vær så snill, Deres Høyhet, jeg ber deg. Hva om du leser naken under et tre
og et spisst løv faller?
Det hjelper oss ikke, Balthasar.
Nå.
Balthasar? Leandre?
Er dere der?
Å nei, jeg har drept kjønnshårene mine.
Og her kommer et løv.
Jeg er bare et dådyr i frontlys, lammet av frykt.
Det er som Balthasar forutsa.
Hva gjør jeg nå?
Nå, Lola, venter du på at de skal vokse ut igjen.
Og så plukker du, barberer og polerer deg igjen
uten å helt forstå hvorfor du gjør det.
For en deilig skam.
Nå spør jeg deg.
Disse guttene som fikk Ms. Skumpy til å barbere venusberget sitt,
vet de hvordan en vagina ser ut?
En vagina?
Vel, nei. Jeg har aldri sett en på nært hold,
men jeg kan sikkert tegne en.
Og… sånn.
Ok. Det er jo litt hett. Får Netflix lov til å vise dette?
Vagina?
Hvorfor sier du sånt? Det raker meg ikke.
Derfor oppfant de baderomsdøra. Kom deg ut av bilen min, din syking.
Jeg kaller dem søtsaker.
Vet noen hva som skjedde med den vaginaen Nick tegnet?
Har den ei søster?
Kasusstudie nummer tre: Missy Foreman-Greenwald.
Boblende over av hormoner,
ei jente som sliter, som alle 13-åringer gjør,
med identitetsproblemer,
selvtillitproblemer,
problemer med foreldrene, det sier seg selv.
Men på denne dagen er problemet å føle at man henger etter.
Jeg fikk en kul overraskelse. Har noen tampong?
Leter, graver…
Beklager, jeg har ingen ekstra.
Jeg liker å leve på kanten, ødelegge underbuksene mine.
Beklager. Jeg brukte min siste
til å suge opp mangovannet jeg absolutt veltet.
Slik Missy så det, så det ut som rett og slett alle menstruerte.
Alle unntatt stakkars henne.
Se på dem. De er så kvinnelige.
Leter i veskene sine i jakten på det ultimate kvinnetotemet:
blodsigaren.
Og jeg er en liten baby med beintørr livmor.
Lat som du leter etter en tampong.
-Har du en? -Fortell henne alt annet enn sannheten.
Nei. Jeg kunne hatt det, men jeg har ikke det,
for jeg bruker en DivaCup under den månedlige mensen.
Jeg bruker DivaCup.
-Det er store ord, vennen. -Æsj. Bruker du en DivaCup?
Entusiastisk. Det er like raskt og enkelt som en Keurig-kapsel.
Men istedenfor kaffe når jeg stikker den inn,
fylles koppen min til randen med knallrød Missy-juice.
-Faen. -Jeg har aldri møtt noen som bruker en.
Nå har du det. Det er en stor del av min identitet.
De tror deg. Hold munn.
Siden stillheten er øredøvende, bør dere vite at mamma også bruker en.
Hva er det du gjør?
Så du og mora di samler blodet deres i en kopp hver måned?
Ja, det knytter oss til månens syklus.
Da jeg først fikk mensen,
sikkert flere måneder før du fikk din, Devin,
hadde vi en første måneseremoni for å feire min kvinnelighet.
Som hormonmonsterinne og advokat ber jeg deg om å holde kjeft.
Så nei, Ali, jeg har ingen tampong.
Beklager. Jeg er en DivaCup-diva. Luktes senere.
Å, vi skamtrollmenn elsker en god løgn,
et lite kopparr på sjelen som nager.
Og kort tid etter ville Missys løgner innhente henne.
Ok, en conversacion, por favor,
fortell partneren din hvordan du ville stoppet 9/11.
Jeg føler meg kvalm. Var det den ekstra skålen med kli?
Når skal familien din lære at man kan spise for mye fiber?
-Dere er ikke pandaer. -Jeg må bæsje.
Señor Arroyo, hvilken sikkerhetsklarering har jeg i denne hypotetiske fortellingen?
En Español, Caleb.
Kan jeg få gå på do?
En Español, señorita Foreman-Verdewald.
El baño, por favor. Numero dos grande, mann.
-Faen, dreit jeg på meg? -Det kan hende den beste.
Hvordan gjorde jeg det uten å vite det?
-Lukt på bæsjen. -Hvorfor?
Du vet du vil.
Dette er ikke bæsj.
Jeg tror det er blod.
Mørkt, tykt, guggete blod.
Er det mensen? Drit og lukt på det. Sammenlign dem.
Det føles som om det er en ond dukke der som prøver å knivstikke seg ut.
Du er blek og svetter og skjelver.
Som prins Andrew under et intervju.
Dette kan ikke være mensen. Mamma sa jeg skulle bli ett med månen.
Hun lovet en oppstigning til kvinnelighet.
Men dette er en dyster nedstigning til diaré.
Men Missy kunne ikke innrømme pinen overfor vennene sine.
Hun var fanget i et fengsel av sine egne menstruasjonsløgner.
Hei, vennen.
Programmet der de danser til matteproblemer
-er i ferd med å begynne på PBS Kids. -Ikke interessert.
Missys mor hadde blitt tilstrekkelig vant til dette,
ettersom Missys 13. år ble stadig mer prøvende.
Jeg hater deg bare. Ikke snakk med meg. Jeg vil ikke lage mine egne rosiner.
Hva gjør du?
-Du putter ikke trusene dine der? -Hvor skal jeg putte dem?
Gjem dem. Dypt i søpla.
Ja, god idé.
Bra jobba. Hemmeligheten er trygg under en haug bambuspapir
og komposterbar tanntråd.
Skulle ønske jeg kunne kompostere hele kroppen min.
Der lå Missy
og stuet i en giftig røre av smerte, hemmeligheter, raseri og løgner.
Den perfekte oppskriften på skamsuppe.
Faen ta deg, måne.
Missy?
Gå vekk.
Vennen, fikk du mensen?
Mamma, dro du den ut av søpla?
Hvorfor delte du ikke de fantastiske nyhetene?
Fordi det er ekkelt og smertefullt og brunt,
og alt annet enn du beskrev.
-Vennen… -Hvorfor forberedte du meg ikke?
-Du løy for meg. -Jeg løy ikke.
Jeg er ingen månegudinne. Jeg er en diaréfontene.
Jeg ville at du skulle føle at mensen var et fantastisk overgangsritual.
Du tok 100 % feil, damen.
Unnskyld. Jeg har aldri hatt ei 13 år gammel jente før.
Men du var en.
Og jeg vil at du skal ha et bedre liv. Vet du hva som skjedde da jeg fikk mensen?
Smeltet du ikke sammen med jorda?
Mamma slo meg og sa "mazel tov".
Åpen håndflate rett over ansiktet.
Hvorfor?
En jødisk tradisjon for å få blodet tilbake til ansiktet mitt.
Og mormora di var ei forferdelig hurpe og en fæl kvinne.
Måtte hun hvile i fred.
-Det føles som om en ond dukke… -Knivstikker deg fra innsiden?
Ja.
Hør her.
Jeg skal gi deg et par Advil fra mitt private lager.
Tar du Advil?
Hver eneste jævla måned.
Men pappa sier at all medisinen vi trenger fins i jorda.
Ja, men han har aldri hatt kramper
som føles som om anusen din kommer til å eksplodere.
Jeg vet det ikke føles sånn, men mensen er en vakker ting.
Jeg er takknemlig fordi den minner meg på hvordan kroppen min skapte deg.
Å, mamma.
Får jeg klemme deg?
Kan du hente Advilen først?
Ikke alle vaginaskamhistorier ender tragisk.
Dessverre.
Nå tenker du nok
at vaginaskammen i det minste forsvinner når du blir voksen.
Som vanlig tar du feil og ser tåpelig ut.
Kasusstudie nummer fire: Caitlin Grafton.
Husker du henne? "Ostejenta" fra Jessis leilighet?
Caitlin er 26 år gammel,
gravid i sjuende måned og skal få noen svært urovekkende nyheter.
Jeg ser på ultralydresultatene dine.
Kult. Er alt i orden der inne?
Har du hørt om CPD?
Ja, California Pizza Ditchen.
Nei. Misforhold i bekkenstørrelse.
Det betyr at bekkenet ditt er for lite til å føde vaginalt.
Herregud. Hvem visste at det kunne være for lite?
Jeg anbefaler sterkt keisersnitt.
-For din og barnets sikkerhets skyld. -Men jeg har en naturlig fødselsplan.
Jeg skulle ta av meg skjorta og spille munnspill for babyen.
Ok. Ja, jeg tror det er på tide å lage en annen plan.
Keisersnitt? Å nei.
Jeg ville ikke engang ha en epidural.
Uff da, Caitlin har en defekt fødselskanal.
Men i det minste har hun støtte fra en aldrende, fjern tulling.
Jeg skjønner ikke hvorfor det er en stor sak.
Skjønner du ikke hvorfor det er en stor sak?
Det er kjipt at du må ha keisersnitt…
Å, er det "kjipt"? Sikker på at det ikke er "kjempekjipt"?
Jeg vil ikke si noe, men jeg vil heller ikke tie.
Jeg ville ikke ha keisersnitt.
Jeg ville føde naturlig, slik kvinner har gjort i millioner av år.
Jeg føler meg som en fiasko, og du forstår ingenting.
Ok, men på den lyse siden
blir ikke vaginaen din maltraktert når barnet kommer ut.
-Faen ta deg. -Unnskyld, ikke maltraktert.
Eksplodert?
Jeg synes Greg er veldig spesiell.
Idet Caitlin vraltet til toalettet,
var hun sikker på at ingen i verden
følte like stor skam for søtsaken sin som hun.
Kult. Den kvinnelige Stian Travbane brukte mitt ord.
Stilig!
Jeg vinner.
Hold kjeft, Beatrice. Hei.
Gud, unnskyld. Jeg bare…
Jessi, hva er galt?
Vaginaen hennes er gal.
Jessis vagina bor ikke her lenger.
Her er bare Beatrice.
Det klør og svir, og det er forferdelig ekkel gugge i underbuksa mi.
Det er som en klatt ricotta i en bomullshengekøye.
Jeg vet ikke om jeg har katarr eller kreft eller hva.
Å nei, vennen. Ikke bekymre deg. Det er bare en soppinfeksjon.
En soppinfeksjon?
Kult. Kult navn.
-Og du brukte våtservietter? -Ja, og de gjorde det enda verre.
Ja, våtserviettene suger.
Men jeg har noe her til deg.
Jeg føler meg ekkel. Er jeg ekkel?
Nei, du er ikke ekkel. Du hadde bare på deg leggingsene for lenge.
Vi skulle ha hørt på deg.
Vi synes bare at du suger ræv.
Vær så god. Dette kalles Monistat.
Nei, ikke Monistat. Nei!
Kremen hjelper mot kløen.
Dette funker.
Jessi, kjøp en lastebil med dette, for mamma liker Monistat.
-Mamma liker det. -Gudskjelov. Beatrice er borte.
Ikke bekymre deg. Hun er ikke en ekte person.
-Hun er en ond ånd som bor i vaginaen min. -Det er ikke det.
Jeg har CPD.
California Pizza Ditchen?
Det betyr at jeg må ha keisersnitt.
Og jeg ville ha en naturlig fødsel. Dette var ikke planen min.
Å, faen. Så leit. Det suger virkelig, Caitlin.
Ja. Det er riktig reaksjon. Takk.
Jeg ble tatt med keisersnitt.
-Ble du? -Ja.
Å vite at du ble tatt med keisersnitt får meg til å føle meg litt bedre.
-Gjør det? -Ja.
Kanskje denne ungen blir like fantastisk som deg.
Å, takk.
Ok, vent. Liker vi Caitlin nå?
Jeg vet ikke. Litt.
Personlig er jeg besatt av henne.
-Kan vi være ærlige et øyeblikk? -Ja, snakkende vagina, la oss være det.
Jeg er bare et muskuløst, elastisk organ som alle andre deler av kroppen din.
Jeg er i stand til enorm nytelse og kløende, forferdelig smerte.
Men alt presset samfunnet legger på meg er det som virkelig stinker.
Så vet du hva?
Kanskje det er samfunnet som trenger utskylling.
Ja. Skyll ut av samfunnet.
Og har du problemer med vaginaer etter alt det,
kan du kysse naboen min.
-Hun snakker om rasshølet ditt. -Ja, jeg skjønte det.
Få en klem. Kom igjen, hit med den.
Jeg er glad i dere.
Akk, kameratskap, medfølelse og empati er skammens grusomme fiender.
Men ikke tenk på meg. Jeg har da noen ess på lur i vaginaen.
Jeg føler meg så mye bedre.
-Samme her. -Beklager revolvertrusselen.
Ikke klandre deg selv. Sånt skjer.
Jessi. Hei. Er alt ok?
Jeg har ny mobil og så ikke varselet.
Nei, det går bra.
Jeg hadde en soppinfeksjon, men Caitlin hjalp meg.
Caitlin hjalp deg. Det er flott.
Ja. Bare fordi hun var her. Er det greit?
Selvsagt. Det er flott.
Det er flott å ha Caitlins hjelp.
Beklager.
Nei, jeg beklager. Jeg skulle ha vært der.
Du er åpenbart opprørt. Beklager.
Beklager om du tror det. Jeg er ei dårlig mor.
-Du er super. Jeg er ei dårlig datter. -Jeg skal bli bedre.
-Jeg skulle ha hjulpet deg med mobilen. -Jeg skal finne ut av den.
Så du det?
Så du hva som skjedde?
Skam forsvinner ikke bare.
Den tilpasser seg og kommer tilbake sterkere enn noensinne.
Så mektig utholdende er Kvinner og skam.
Tilgjengelig nå i alle kvinners hoder, alltid og overalt.
Og på Amazon.
Og ja, du bør skamme deg for å handle der.
Tekst: Kristján J. K. Steinarsson