Tidligere…
Vi trenger en som kjente ham.
De skal ha en minnestund for Tim Kono i lobbyen om ti minutter.
-Vi sørger alle over tapet. -En terapeut er alltid en artig mistenkt.
Jeg bodde ved siden av den elendige fyren i åtte år og trenger de ekstra rommene.
Ville ikke vært den første som dreper for en leilighet.
Sto Tim deg nær?
Katten min døde i går.
Jeg ville virkelig ikke at det skulle bli en vane.
-Men jeg er blakk. -Pappa…
Du ligger åtte måneder etter med betalingene. Ikke prøv å rævkjøre meg.
Jeg vil gjerne se klagene på Tim Kono.
TARMMELK
Kjøp to, og du får mappen. Kjøp tre, og jeg sier
det som var for pikant til å skrive ned.
Du kan ikke forsvinne i ti år og så komme og mase om masse dritt fra da vi var barn.
Oscar skal løslates. Du kan rette opp i det. Du vet hva som skjedde.
Tim Konos leilighet skal tømmes i morgen. Så vi skal gå dit for å se etter spor.
Blodige kattespor.
-Min nydelige Evelyn… -Katten var her etter at Tim døde.
Jeg tror listen over mistenkte har blitt lenger nå.
MUSIKALEN Plask!
Dette er musikalen Plask!
Ikke sprut. Ikke sildre. Plask!
Du sa at dette var en sosial middag.
Det er bra at middagen er over, for jeg har en ny idé for kulissene.
-Kulissene er lagd. -Budsjettet er overskredet.
Nei. Vi trenger kulisser som ingen har sett maken til.
En pir høyt over scenen, et svømmebasseng nedfelt i gulvet.
-Et svømmebasseng? -Ja, se det for dere.
Man danser og sparker i vannet som i Singin' in the Rain.
Så senker man gulvet, og man kan stupe ned.
Plask!
Og ha en fantastisk synkronisert svømmekoreografi.
-Det høres sinnssykt ut. Ikke sant, Teddy? -Når er det ikke det?
Teddy, se på Roberta, vær så snill.
-Hei, Roberta. -Hei, Teddy.
Se meg for deg da jeg var 28, premieren på min første off-Broadway-forestilling.
Veldig langt unna Broadway.
Og jeg ser tvers over rommet og ser en nydelig kvinne.
Altfor flott for meg.
Og jeg tenker: "Min eneste sjanse er å gi alt."
Så jeg går langsomt bort og sier: "Hei. Jeg heter Oliver Putnam,
og jeg vil gjerne spise middag med deg nå."
Og hun smiler og sier:
-"Glem det." -"Ikke faen."
-Og så sier jeg: "Hva med en smårett?" -Hvem sier nei til en smårett?
Vi går til Shining Star Diner rett over gaten,
og jeg sier at jeg en dag skal regissere alle de store Broadway-forestillingene,
og at jeg en dag skal gifte meg med henne.
-Hun ler og sier: "Selvsagt." -"Ikke faen."
Og så peker jeg bort hit til Arconia, og jeg sier: "Og en dag skal jeg bo der."
-Og Roberta sier: -"Nå begynner det å ligne noe."
Se hvem som giftet seg med noen som er altfor flott for ham,
og bor fire etasjer over deg.
Av alt vi har gjort sammen, er dette det største.
Du må gi alt sammen med meg.
Oliver…
Jeg liker svømmebassenget.
-La meg gi deg mer. -Greit. Men bare et lite "plask".
Vi kaster oss ut på dypet alle sammen, hva?
Episode tre Hvor godt kjenner du naboene dine?
Du ser mange av dem hver dag.
Men har du noensinne lurt på om de kunne skade eller drepe deg?
Tim Kono ble drept av noen i denne bygningen, som vil si…
-Beklager, kutt. -Hva er i veien?
Du lager musikk til en krim, du er ikke DJ i et hobbitbryllup.
Trekkspill kan være svært stemningsfullt. Det skaper en atmosfære.
Ja, det skaper en atmosfære som i Irland på 1800-tallet.
Det føles som jeg er midt i hungersnøden.
Får jeg ikke bestemme noe etter å ha investert i alt utstyret?
-Jeg betaler ikke for noe av dette. -Selvsagt ikke.
Jeg hadde ikke tenkt å be om noe. Selv om det er vår podkast.
Kanskje Mabel er ledig. Jeg ringer henne. Eller bør jeg sende en melding?
-Telefoner plager dem visst. -Ja, jeg tror en melding er lurt.
Hva er mest avslappet? "Kjære Mabel" eller "Morn, Mabel"?
-Hei. Den siste forsendelsen av Tarmmelk. -Den neste forsendelsen av Tarmmelk.
Og jeg har skrevet ned alt jeg vet om den drittsekken Tim Kono,
måtte han hvile i fred.
Men om du blir tatt med denne…
Skal jeg brenne den og sniffe asken som om det var 1982, ta det med ro.
Og denne er fra Bunny.
"Om du ikke betaler i løpet av 24 timer,
blir vann og strøm stengt av." Hun sa to uker.
Hun vil ha deg ut herfra. Du må gi Bunny pengene hennes.
Hei, jeg har funnet en perfekt hilsen til meldingen.
CHARLES (GAMMEL)
Vi skal gå gjennom de mistenkte
i drapet. Håper du kan komme. Hilsen Charles-Haden Savage
kommer
du trenger ikke å skrive under
jeg vet det er deg
Ok! Vi ses SPART!
Jeg mente SPART!
Fangen, beklager SPART!
MISTENKT OFFER
Og dette er?
Øyeblikksbilder tatt av naboene sammen med klagene vi fikk av Ursula.
-Kult, men hvorfor er alle selfier? -Så jeg ikke skulle virke mistenkelig.
Beklager. Så du tror at Sting, musikkstjernen Sting, drepte Tim Kono?
Nei, jeg er bare en fan. Han bor her, og jeg har alltid villet ta et bilde.
Jeg skal flytte det hit. Han kan signere det senere.
-Hvor skal vi begynne med dem? -Hvordan lager man en elefantskulptur?
Man starter med en marmorblokk og kutter vekk alt som ikke er en elefant.
Vi gjør det samme: Vi eliminerer alle som ikke er en morder,
-til vi står igjen med den som er det. -Fengslende, og likevel helt bakvendt.
Når du velger skuespiller, sier du ikke at jeg vil ha en "ikke Brad Pitt"-type.
Du sier hvem du ser etter.
Greit. Jeg ser etter en fyr jeg så gå opp trappen
i en batikkhettegenser den kvelden brannalarmen gikk og Tim døde.
BATIKKFYR
Og jeg ser etter Tims mysiske forlovede.
Hva om batikkfyren er forloveden?
Gutter, vi trenger ett spor. Ett spor.
Stans! Jeg vet hvordan vi skal gjøre det.
Gratulerer med at dere har kommet så langt.
Dere bør alle føle dere veldig stolte.
Men som dere vet, kan det bare være én "Tim Konos morder".
Jeg ser etter motiv. Jeg ser etter mulighet.
Men mest av alt ser jeg etter mot.
Den klengete terapeuten.
Jeg gjorde det. Jeg er en dårlig terapeut.
Vet du hva? Jeg takler ikke klengete folk. Gå bakerst, vær så snill. Fort.
Ok, mine damer.
Jeg aner ikke hva som skjer her, men det er ikke interessant.
Den morderiske matriarken fra naboleiligheten.
Jeg gjorde det.
Og jeg ville gjort det igjen for de kvadratmeterne og den utsikten.
Den eneste utsikten du vil få, er fra bakerste rekke!
Ingen vil ha en mordpodkast om eiendom.
Folkens, dere kan ikke se ut som dere vil det for mye. Det er en kjempefeil.
-Bunny, hvorfor synger du? -Dette er jo en musikal.
Ikke med deg i den. Bakerste rekke!
Evelyns kattefar.
-Klagde mye på Tim. -Tim klagde mye på Evelyn.
Han sa at hun ga ham astmaanfall, og han truet med å skyte henne.
-Så du visste at Tim hadde en pistol. -Det stemmer.
Hun hadde ni liv, men jeg avbrøt hans ene.
Søtt.
Bli der.
Nysgjerrighet tok livet av katten, men jeg drepte Tim Kono.
Ok, vil du miste jobben? Fortsett å snakke.
Greit, alle sammen. Med unntak av Howard Morris.
Bakerste rekke.
Vi har hovedrolleinnehaveren vår. Howard Morris.
Tim truet med å drepe katten hans, og han visste at Tim hadde en pistol.
Og det var kattespor i Tims blod.
-Det stemmer. -Så hva er planen?
Dette er en audition.
Vi treffer ham, tar opp Tim Kono og ser hva han gjør.
Beklager. Planen er å møte en morder, ta opp et farlig emne til han klikker,
strekker seg inn under sofaen, tar frem drapsvåpenet og dreper oss.
Og vi spiller det inn til podkasten.
Nei. Er det engang lovlig?
Det er et godt poeng. Vi må kanskje fortelle ham at vi tar opp.
Men forsiktig, jeg tror ikke han vil like det.
Kan jeg få den når vi er ferdige?
Nei, alt må leveres tilbake etter 30 dager.
Nei, vi kan ikke gjøre dette for fort. Lov meg det.
Vi ses senere.
Blir du ikke med? Hvor skal du når vi skal intervjue en morder?
Produsentting. Kjedelige saker. Lykke til.
Hva i helvete var det?
Hei.
Oliver.
Teddy. Herregud, du blir ikke eldre. Jeg trenger navnet på heksen du bruker.
Hjelpe meg. Hva er det du trenger?
Kom inn.
Vi må være forsiktige.
Howard kan klikke om han føler seg truet.
Derfor syns jeg at vi bare skal sjarmere ham.
-Bra. Utmerket. Så jeg tar ledelsen nå. -Unnskyld?
Jeg er skuespiller og kan skru på sjarmen.
Er den på nå?
Jeg varmer den opp.
-Hei. -Hei. Lobbyen?
Ja takk.
-Jeg ser at du er musiker. -Du er rask i oppfattelsen.
Jeg er fagottgruppeleder i symfoniorkesteret.
-Fagottgruppeleder, Mabel. -Jeg hørte det. Vet ikke hva det betyr.
Vent litt.
Er det fagotten din jeg hører over gårdsplassen hver kveld?
Beklager. Jeg burde lukke vinduet.
Nei, det er nydelig. Jeg tenker på det som lyden av Arconia.
Så søtt.
Ekkoet hjelper meg å høre tonehøyden og om jeg må justere embouchuren min.
Selvsagt.
-Mabel, embouchuren er munnstillingen. -Stilig.
-Hyggelig å møte deg. Jeg heter Jan. -Jeg heter Charles.
Det kan bli noe på deg der.
-Sånt gjør jeg ikke. -Ikke med den holdningen.
Blør jeg neseblod?
Nei, men kom. Jeg skal få Howard til å snakke.
-Du må passe på at han vet at vi tar opp. -Greit. Tester.
Et dukkehjem
ALLE KAN PLYSTRE I REGNET
Noen gode minner, hva, Teddy? Det gjør meg så glad å se dem der.
Det hadde vært fint med plakater fra de du overtalte meg til ikke å investere i.
-Les Misérables. -Ja.
"Den er deprimerende. Alt det for et brød."
Det var jo det.
Mamma Mia. "Jeg likte ikke ABBA da de var ABBA."
-Ja. -Hamilton.
De valgte den eneste uspennende grunnlovsfaderen.
-Det var feil. -Hør her, Oliver,
jeg mener ikke å mase. Du kjenner sønnen min, Theo.
Vi har en greie vi må…
Det skal ikke ta lang tid, jeg lover. Kan du si det til ham på tegnspråk?
Gjem hummusen. Han har et problem.
Takk.
Så, Teddy. Jeg lager en podkast.
En true crime-podkast om et mord som skjedde i bygningen vår.
Rekk opp hånden om du får kuldegysninger.
Men den handler ikke bare om en manns død.
Den handler om vår higen etter sannhet, vår sult etter rettferdighet.
Og derfor er Dimas Delis en opplagt sponsor.
-Vent. Ber du meg virkelig om penger? -Jeg ville ikke si det sånn.
Jeg sier bare at du kan reklamere for så lite som 32 000 dollar.
-Oliver, faen i helvete! -Kom igjen, Teddy.
Jeg vet at en del av deg savner meg og magien som vi lagde.
Jeg elsket forestillingene. Det er å kaste penger ut av vinduet jeg ikke liker.
-Men la oss ta en drink en dag. -Veldig gjerne. Når passer det?
-Når det ikke koster meg 32 000. -Ok.
For en dust.
Hei, Howard.
Vi ville bare se hvordan du hadde det etter Evelyn.
Takk. Jeg skulle ønske jeg var død.
-Beklager. Jeg har mistet oversikten. -Nei, det går bra.
-Har du en annen katt, Mr. Morris? -Nei, alt tilhører Evelyn.
Om jeg ikke rører noe, maten, vannet, lekene,
kan jeg late som hun lever.
Jeg hørte dette en gang, og kanskje du forstår det.
En katt forlater deg aldri fordi den overfører parasitter.
Jeg er sikker på at Evelyn var veldig ren.
Det var hun. Takk.
Det virker som alle i bygningen elsket henne.
Til forskjell fra Tim Kono.
Jeg beklager. Jeg bare…
Jeg forbinder dem fordi begge døde samme dag.
-Ja. -Og folk likte ikke egentlig Tim Kono.
Nei, det gjorde folk ikke. Har jeg hørt.
-Er det sant? Hva hørte du egentlig? Bare… -Jeg burde ikke snakke stygt om de døde.
-Tim var en kødd. -Ja, for faen.
-Vi så ham i heisen her om dagen. -Hva gjorde han, den dritten?
-Han kjeftet på noen over telefonen. -Ja. Typisk Tim.
Det var noe om en ring som var borte.
Han var alltid sur for noe. Det ble verre nå nylig.
Jeg hørte at han fikk sparken fra investeringsselskapet sitt
fordi han tapte masse penger for en stor kunde.
-Er det sant? -Ble Tim sint på grunn av Evelyn?
Hva slags person lar vinduet stå åpent og blir sur på en katt fordi den går inn?
Evelyn var ikke hevngjerrig, men jeg vet at hun er glad for at Tim er død.
Herregud, så vakker hun er.
Det er ikke Evelyn.
-Jeg kunne sverget… -Det er Barbara.
-Hun var ei megge. -Ja.
Men det er så fint at hun også er der oppe,
fordi det er som om du blir tatt opp.
-Hva sa du? -At hun holder øye med deg.
Så det er som om du blir tatt opp.
Jeg ville ikke sagt det sånn. Hvorfor sier du det sånn?
Jeg vet ikke.
Du sa at Evelyn var glad for at Tim døde?
-Oi! -Hva har du gjort?
-Unnskyld. -Hva feiler det deg?
Hva faen?
Å, herregud! Hent is. Is! Kom igjen! Helvete.
Is.
Bare hent is.
Is! Å, herregud.
-Herlighet! -Skynd deg!
Hva faen?
Herregud.
Du tar for lang tid.
Skynd deg, Brazzos.
Å, herregud. Hva i…
Howard, er alt i orden?
Jeg lider av vasovagal synkope. Jeg besvimer når jeg ser blod.
Det suger.
Det avholder deg nok fra en del ting, som å være til stede ved blodige mord.
-Det er en katt i fryseren din. -Ja, jeg vet det.
Jeg tror Tim forgiftet Evelyn og så tok livet av seg.
-Jeg får tatt toksikologiske prøver. -Det gir mening.
Det er bare det at hun er rett ved siden av maten din…
…og berører den.
TARMMELK
MUSIKALEN Plask!
Er det kreft? Jeg må vite hvor mye jeg skal knytte meg til deg.
-Du adopterer ikke en hund på tjue. -Jeg dør ikke. Det er angst.
Det skjer når jeg snakker med folk. Men jeg takler det.
Jeg snakker bare ikke med folk, dater eller kjenner naboene.
-Du kjenner meg. -Og du er?
-Det ler jeg ikke av. -Det skjønner jeg. Jeg må ha litt luft.
Så Howard har et alibi?
Hva? Trodde du på det? Besvimelsesforestillingen?
Jeg gjenkjenner skuespillere på langt hold. Har du hørt fra Oliver?
Ingenting.
Agenten min sa at han var upålitelig. Hun sa: "Prøvespill aldri for ham."
Det betyr jo ingenting…
-Ha det. -Ha det.
Hva driver du med?
Herregud.
Originalplakater som dette går for 5000, av og til 10 000.
Og jeg er litt blakk akkurat nå.
Du kan ikke selge den. Din største forestilling?
Nei. Min største fiasko.
-Det fantes større fiaskoer. -Nei.
Det fins ingen større fiaskoer enn min. Vi fikk dårlige kritikker før premieren.
Ingen hadde vann på scenen i ti år etterpå.
Den forårsaket tre konkurser. To forsikringsetterforskninger.
Den hadde sikkert noe fint i seg.
Tja, på slutten av første akt var det et fantastisk nummer
der tolv havherrer stupte fra en høy pir ned i et basseng innfelt i scenegulvet.
Men under den første publikumsforestillingen
hadde de problemer med hydraulikken som senket gulvet.
Men jeg sa…
"Kjør på."
Når hver havherre sang "Kast deg ut på dypt vann",
stupte de ut fra den høye piren. En etter en.
Jeg kan fortsatt høre lyden av at de alle treffer gulvet.
-Alle tolv? -Alle tolv.
Guttene i balletten holder gjerne sammen.
Du gjorde en feil. Vi gjøre alle… Ingen døde, ikke sant?
-Nei. -Ja, ok. Vi gjør alle feil.
Overskriften i Times neste dag var: "Klask."
-Om det var det verste… -Nei, det var det ikke.
Jeg satte pengene mine i forestillingen.
Men de var ikke mine. De var satt av til min sønns universitetsutdannelse.
Jeg mistet ikke bare karrieren min med forestillingen,
men ved bare å tenke på meg selv…
…mistet jeg familien min også.
Sånt skjer.
Tro meg, det vet jeg. Du kan miste mye gjennom én stor feil.
Men verden trenger folk som Oliver Putnam. Du tvinger folk ut av komfortsonen.
Jeg liker ikke å møte folk, men jeg traff akkurat en underlig mann
og slo en frossen katt ut av fryseren hans.
-Jeg har fortsatt beinet dens. -Herregud.
Det er varmt nå. Og den lukten er ny.
Men den er også spennende. Og alt dette er på grunn av deg.
Du er sinnssyk, men det er vanligvis dem folk ønsker å følge.
Ikke mist det.
Jeg har lett etter penger i hele dag for å gjøre podkasten spesiell.
La meg betale litt for utstyret. Det er vår podkast.
-Nei, det behøver du ikke. -Jo.
-Du skylder meg 4500. Helst kontanter. -Fire tusen fem hundre?
Hvor skal du?
Oliver Putnam godtar ikke et nei.
VAKTMESTER
Hei, Mr. Torres. Jeg vet ikke om du husker meg…
-Det gjør jeg. Må noe repareres? -Nei, det går bra med leiligheten.
Alt går bra. Jeg ser bare etter Oscar. Ble han ikke løslatt denne uken?
Han er ikke her.
Ok, kan du si til ham at jeg ser etter ham, og om…
Nei, det kommer jeg ikke til å gjøre.
Sønnen min trenger å begynne på nytt. Ikke kom hit igjen.
-På tide med den drinken. -Ikke tving meg til å flytte.
Nei, vær så snill.
Husker du den dagen jeg overbeviste deg om bassenget i Plask?
Du ble med fordi jeg var selvsikker, sjarmerende og ung.
-Du var omtrent 58. -Det er ikke poenget.
En time før du kom, var jeg så nervøs
og hyperventilerte over hvilken vin jeg skulle ta.
Men en time senere så du en selvsikker selger.
Men jeg bare lot som. Ungdommens illusoriske arroganse.
-Jeg gjentar, du var nesten 60. -Ja, men jeg er eldre nå.
Og jeg har lært, Teddy.
Ingen som lover store ting, vet hva som vil skje.
Men det er reisen som betyr noe.
Jeg tror jeg har funnet noe stort her. Og jeg lover, jeg skal ikke skuffe deg.
La oss virkelig kaste oss ut på dypt vann denne gangen.
Men med en podkast, Oliver?
Tja, det begynner med en podkast. Men du vet, med meg blir det alltid mer.
Hva var det, 32 000?
Nå er det 35. Alltid mer.
G.M. 31.1. klokken 16.30 - SHORE ROAD
Søndag 24. januar
Kom igjen, jenta mi.
Beklager, skatt. Kom igjen.
Sånn, ja. Sånn, Winnie.
Hei sann, Sting.
-Hunden din, vær så snill. -Winnie, ikke stå så tett på Sting.
Hun er bare urolig etter det fryktelige dødsfallet,
som jeg faktisk lager en podkast om.
Det er faktisk store saker. Folk ser ut til å syns det.
Kjente du tilfeldigvis Tim Kono?
Antyder du at jeg hadde noe med det å gjøre?
Nei, det var bare et tilfeldig spørsmål.
-Vær så snill, bikkja di. -Ja, beklager.
-Kontroller den. -Unnskyld. Winnie er bare en kjempefan.
Jeg liker ikke hunder.
-Har du en hund? -Jeg har en hund.
-Jeg liker ikke den heller. -Dette har vært en…
-Du likte det. -Sier fjeset mitt det?
Før vi gir oss, har jeg en liten kunngjøring.
Vi er nå de stolte foreldrene til en ny podkast.
-Hva betyr det? -Vi har lansert vår første episode.
Eller sluppet. Vi slapp den. Som om den var heit.
Unnskyld meg. Når gjorde vi det?
-For en time siden. -Jeg finner den ikke.
Prøv "Dimas kyllingwraps presenterer: Bare drap i bygningen".
Jeg skaffet oss en diger sponsor.
Teddy hadde én betingelse. Fordi det er kyllingwrap-måned,
måtte vi slippe første episode med en gang, så…
For fort. For en overraskelse. En Oliver Putnam-produksjon.
-Hvordan går det? Noen lyttere? -Fant den.
-Fire lyttere så langt. -På bare én time.
I dette tempoet blir det to millioner innen torsdag.
-Noen kommentarer? -Ja.
"Charles-Haden Savage er en…"
Den er fin. En fin, hyggelig kommentar.
-Er den god? -Ja, det er den sikkert.
-Brukte du trekkspillmusikken min? -Jeg må gå nå.
-Jeg visste det. -Vet dere hva?
-Jeg er fæl. -Så du sendte ut podkasten,
vi har ingen teorier, for ikke å snakke om en hovedmistenkt.
Vi kan kanskje bekymre oss når vi har tolv lyttere.
Ok, vet dere hva? Jeg ordner dette. Jeg tar meg av det. Ikke bekymre dere!
-Og jeg er jævlig bekymret. -Jeg er så jævlig bekymret.
Jeg har regissert 212 produksjoner og har alltid funnet hovedrolleinnehaveren.
Alle sammen! Spennende, hva? Dere har fortsatt en sjanse.
Fem, seks, sju, åtte.
Det krever et spesielt blikk for å se hvem som har den spesielle stjernegløden.
Ta hatten! Tilbake til aviskiosken.
Og hvem som bare er en statist.
Om dette var en barneforestilling, hadde du skremt barna. Gå vekk.
Eiendomsmogul, kom deg vekk!
Alle på scene høyre, gå vekk. Gå av scenen. Forsvinn.
Jeg vet at vedkommende er her i Arconia og venter på å bli oppdaget.
STANS PODKASTEN ELLERS STANSER JEG DEG.
Winnie?
Hva er i veien, jenta mi?
Å, herregud. Hvem kan ha gjort noe sånt mot deg?
Om vi begynte med spørsmålet: "Hvor godt kjenner du naboene dine",
viser det seg at din mest berømte nabo…
…kan være den du kjenner dårligst.
Tekst: S. Marum