Tidligere i…
Når jeg instruerer en forestilling,
er det sværeste at få skuespillerne til at stole på hinanden.
Jeg laver en podcast.
En true crime-podcast om et mord i vores egen bygning.
Har I noget forhold til den afdøde?
Du er nok lige gået i gang med efterforskningen,
-og ser nu på det retsmedi… -Det var satans.
Hvis jeg møder én true crime-fanatiker mere…
Jeg har fat i noget stort her.
Hvad var det, 32.000 dollar?
Nu er det 35.
Jeg finder altid en klike.
Da jeg var barn, havde jeg min Hardy Boys-klike.
Mabel er en sød, ung kvinde, som lovede ikke at skjule noget for os.
-Åh gud, der er hun! -Det er batik-fyren!
Jeg myrdede ikke Tim Kono.
Blev Tim myrdet? Satans. Han havde ret.
Troede Tim, han ville blive myrdet?
Han havde forsøgt at fælde en sortbørs-juvelhandler ved navn Angel.
Tim Kono var en enspænder, der arbejdede i en bank.
At fælde en sortbørs-juvelhandler virker lidt fjernt, synes I ikke?
Måske. Men jeg fandt de her i hans lejlighed.
Vi er alle født alene…
medmindre man er tvilling eller noget, men tvillinger giver mig myrekryb.
Og nævn ikke trillinger eller firling…
Hvad de end hedder. Jeg ved det ikke, for det er ikke min pointe.
Min pointe er, at vi er født alene.
Vi bruger det meste af vores tid alene.
Så går vi alle ud alene.
Da jeg var barn, var der det her TV-program, Herman's Head.
Kan du huske det?
Herman var den her fyr,
med fiktive folk, der gav ham råd, i sit hoved.
Det er noget vås. Kærlighed ved første blik findes ikke.
Der var en nervøs person, en romantisk person.
Jeg kan ikke huske alle detaljerne, men programmet husker jeg fandeme.
Og jeg kunne lide det, fordi Herman ikke var alene.
Han havde en masse folk i sit hoved.
I lang tid var jeg som Herman.
Det var bare mig, og folk, der rådgav mig, i mit hoved.
Og så fuckede jeg det op
ved at lytte en smule for meget til den skide romantiker i mit hoved.
KUN MORD I BYGNINGEN
Hej, podcast-lyttere. Her på Kun mord i bygningen,
rækker vi ud efter Dimas Chicken Wraps, når vi bliver sultne.
Hvad laver du? Vi aftale at lave børneværelset sammen.
Jeg ventede så længe, jeg kunne.
Måske betød katten Evelyns poteaftryk ikke noget,
men måske var de nøglen til hele sagen.
Udsæt ikke vores ufødte barn for det her true crime-ævl. Jeg beder dig!
Den her er nuttet.
-Kysser du mig ikke hej? -Jeg beklager.
Jeg beklager. Nu kommer jeg.
Tror du ikke, jeg kan lugte cigaretten?
Begynd nu ikke. Et barn døde i dag.
En lille pige. Papfar. Overgreb. Det hele.
Okay.
Men det stopper, når Kareem kommer.
Hvem fanden er Kareem? Det er ikke min søn.
Kareem Abdul-Jabbar…
-Og? -…er atlet, lærd, aktivist.
Og Kareem Hardison er Dwayne Wayne i Different World. Jeg er ligeglad.
-Kadeem. -Hvad?
Kadeem Hardison.
Det var det, jeg sagde. Det er det samme ævl. Hvad snakker du om?
Jeg håbede, du kom hjem, så du kunne hjælpe mig med det her.
Hørte du mig ikke lige fortælle dig om min dag i dag?
Bare… End ikke som Jerguson, okay?
-Hende har jeg ikke giftet mig med. -Okay.
Howard Morris bor i Arconia i lejlighed 3D,
et sted, der lugter af katteskæl.
The Arconia?
Men endnu stærkere end duften
var Howards vrede over Tim Kono.
Hvad fanden? Nej, den sag lukkede jeg.
Hold da kæft. Er det dig, de snakker om?
Hvad? Hvad…
-Hvad fanden siger de? -Lad os bare slukke det.
Nej, det var selvmord. Klart og tydeligt.
Okay, men… Undskyld. Hvad med poteaftrykkene?
For katten kom ind senere, og de fandt den.
Laver du sjov?
Så … katten gjorde det?
Nej, seriøst. Lad os nu… Så katten gjorde det?
Hvorfor lytter du til lortet?
Mine Yard Dog Homies lagde det op på Twitter.
De er fjollede, men de fortæller historien virkelig godt.
Jeg fortæller ikke historier.
Og jeg laver ikke fejl i mine sager.
-Vent, hvor skal du hen? -Hvor tror du?
Dee, helt ærligt.
Du havde ikke behøvet at ramme mig med arbejdet. Ikke i dag.
Vi fortsatte med at stirre på juvelerne i hvad, der føles som alt for længe.
Jeg fandt dem i Tims lejlighed. Jeg tog tilbage, efter vi gik.
Tog du tilbage uden os?
Uden Charles forstår jeg. Men uden mig?
Jeg fandt denne til ham. Og denne. De er allesammen fra Angel.
Hvem er Angel?
Det er det eneste navn, jeg har.
Kono var besat af at købe sten af Angel.
En skam, at han døde, før han fik sin drømmejuvel.
Og hvilken én var det?
Jeg har et billede et sted.
Han havde forsøgt at opspore den i årevis.
-Jeg kan finde det frem. -Ja, tak.
Og send mig billedet, når du finder det.
-Også til mig. -Og til mig!
Kun til mig.
Jeg satte Tim i kontakt med min juvelforbindelse, Cutter,
for at tale om stenen.
Åh gud.
Drejningerne i det her er utrolige.
Det er som en regnbue, der er lavet af en fuld leprechaun.
Det kan jeg sige, fordi jeg er trekvart dele irsk
og har lidt af et alkoholproblem.
Vent, Tim skulle mødes med Cutter her i dag.
Jeg antager, at du ikke er Cutter.
Du kommer til Bayport?
Og så skal jeg høre det fra huetøsen derovre?
Du ringer ikke til mig?
Hej, mor.
Sjette afsnit At beskytte og tjene
Og dén triste og ensomme dreng med en mor, der udøvede psykisk vold,
var ingen anden… end Stephen Joshua Sondheim.
Lad mig fortælle jer noget om Steve.
Når han er på dupperne, er det en velsignelse.
Og når han ikke er, så er jeg tålmodig.
Tavo sendte mig billedet fra Tim.
Tim? Fra The Arconia?
Hvorfor har I stadig kontakt, efter det, han gjorde mod Oscar?
Det har vi ikke, mami. Han er død.
-Han blev myrdet. -Myrdet?
-I bygningen. -Fængende, ikke?
Ay, dios mío. Stedet er ikke godt for dig.
Jeg skulle aldrig have ladet dig tage tilbage.
Ladet mig? Jeg er voksen, mami.
Vi efterforsker sagen, og din datter har været en stor hjælp.
Hvad mener du, "efterforsker"?
Jeg mener, at vi producerer en podcast om mordet på Tim Kono.
Jeg lod dig kun tage tilbage,
fordi du lovede mig at fokusere på din designkarriere.
Stop med at sige, du lader mig gøre ting. Og en podcast betyder intet.
Sig dét til vores 17 abonnenter.
-Wauw, 17? Er det godt? -Nej.
Min datter kan ikke lade være. Hun er fanget i fortiden.
Men I…
Hvor gamle er I to? 80?
Lad mig understrege, at jeg er meget tidligt i midt-60'erne.
Og I bringer min lille pige tilbage til hendes livs værste episode?
Jeg er ikke en lille pige.
Min ven, vores ven, Zoe, døde
til en nytårsfest på Arconias tag.
Og vi tror, at Tim så, hvad der skete.
Men han sagde det aldrig til nogen.
Oscar fik skylden og røg i fængsel, men han er ude nu, og jeg er okay.
Er det okay ikke at gøre noget færdigt eller kunne fokusere,
-fordi dit sind er fanget i fortiden? -Stop nu.
Er temores nocturnas okay?
RETSMEDICINSK TOKSIKOLOGI-FORMULAR IKKE INDSENDT
Vent, hvad? Ikke indsendt? Hvad?
BEVISMATERIALE
Jeg troede, jeg sendte dig til IT.
Hvordan går det, Williams?
Langsommere hver dag, Jerguson.
Sådan skal det være.
Det er min skyld.
Jeg arbejdede altid.
Så da min rige søster tilbød at tage Mabel i skoleferierne,
tænkte jeg: "Que maravilloso."
Hun ville komme ind til byen, se museer og teaterstykker.
Blive inspireret til at drømme stort.
Prøv I at se jeres eneste barn, så kvik og selvsikker,
blive til et spøgelse af bare sorg.
Og se så, om I har lyst til at lave en podcast om det.
Det vidste vi ikke.
Der er åbenbart meget, vi ikke vidste.
Men din datter er ekstraordinær.
Hun er sjov, intuitiv.
Sær.
Men på de bedste måder.
På samme måde, som alle ens yndlingspersoner er sære.
Har I nogensinde følt, at der var noget, I klokkede så slemt i,
at I aldrig kan tilgive jer selv?
Tja…
For mig… var det at lade hende bruge tid i den fandens lejlighed.
Lad hende nu være.
Lad hende gå fremad, ikke baglæns.
Mami.
-Tak for middagen. -Ja. Tak.
Hun har nok ret.
Det hele var også en dum idé.
Det var mange ting, men jeg tror nu ikke, det var dumt.
Hvorfor? Jeg er en fremmed, der har løjet en masse for jer.
Og I er to randos, der hev mig ind i en podcast.
"Rando" er slang for en ubetydelig person.
-Jeg brugte konteksten, men tak. -Det var så lidt.
Men I kan stadig lave podcasten.
I kan lære at bruge Twitter. Det er ikke svært. Hold jer fra TikTok.
Mabel, jeg har ikke… Jeg har ikke følt mig så i live i et årti.
Heller ikke jeg.
Så farvel.
Vi blev skældt ud. Af en mor.
Jeg ved det. Jeg er rystet.
-Mabel lærte mig det ord. -Samme her.
Det er en naturlov. Der sker aldrig noget godt på Long Island.
Gut Milk er virkelig lækkert!
Ikke? Jeg tror, det giver mig mavemuskler.
Tretten procent alkohol.
Skål.
Vi gjorde det godt. Men vi kan umuligt fortsætte.
Jeg er helt enig. Og hvorfor egentlig?
Det her er Mabels liv.
Vi kan ikke udnytte hendes smerte ved at lege detektiver.
Enhver true crime-historie er sandhed for nogen.
Og går det først op for dig nu?
Nu føles det vist bare personligt.
Det føltes personligt for mig i forvejen, på grund af Winnie.
Hvem er Winnie?
Hvem… Laver du sjov?
Min hund, Winnie, som blev forgiftet.
At du har glemt hende fuldkommen bekymrer mig meget.
Hvorfor? Vi kender knap nok hinanden. Mabel havde ret. Vi er alle randos.
Selvfølgelig kender vi hinanden.
Er mine forældre døde eller levende?
-Døde. -Heldigt gæt.
Er det Mabel?
Nej, det er Teddy. Vores sponsor.
"Kom til mig. Vi må tale sammen."
Kun store bogstaver. Ildevarslende.
Nej, sådan skriver han bare. Men det virker stadig slemt.
Vil du gå med mig, eller er jeg for rando?
Jeg datede nærmest ikke i 20'erne.
Vidste du det? Jeg var alene.
Men så på en tilfældig tirsdag aften
hiver jeg en kvinde ind til vejkanten for at SMS'e, mens hun kører.
Og så var tøsen fræk nok til at lyve mig op i ansigtet
og sige, at hun ikke SMS'ede.
Jeg løj ikke.
Du lyver mig stadig op i ansigtet.
Men da vidste jeg…
at jeg ikke ville være alene længere.
Og nu har vi et barn på vej…
Kareem.
Nej, det bliver over mit lig. Vi gør det ikke.
Jeg har brug for at vide, at jeg bliver god til det her.
-Det bliver du. -Men det ved du ikke.
Det gør jeg.
Ligesom jeg vidste, at podcast-fyrene havde fat i noget.
Du overså noget, ikke?
Toksikologirapporterne.
De blev ikke indsendt.
Og offerets telefon nåede aldrig til IT-afdelingen.
Åh gud. Ja!
Så nu går du ind og genåbner sagen,
som en fandens heroisk boss…
Skat, nej. Når de ikke indsender noget,
betyder det, at ingen må involveres.
Og jeg kan ikke blive overbetjent ved at genåbne min egen sag.
Nej, sådan fungerer det ikke. Det er netop det, vi ikke gør.
Men dét, vi gør,
er, at vi går herind og arbejder på et børneværelse til min mand, Keith.
-Keith? -Åh ja.
Det er ikke helt Kareem.
-Nej, det er det ikke, men… -Men det er heller ikke vildt lamt.
-Jeg kunne godt overtales. -Okay.
-Keith. -Tak.
Wauw. Jeg tror, jeg ville have husket det her.
Tja, under mine depressive år
bad min mor mig om at læse om livets træ.
I stedet lavede jeg bare ét.
Det er fantastisk.
Jeg glemmer aldrig SVU-plakaten. Du var sært lun på Stabler.
Det lækreste kriminelle sind nogensinde er lige her.
Og han har holdt sig ret godt.
Det er ingenting sammenlignet med, hvad du har gennemgået,
men jeg havde det ret svært, efter det hele skete.
Ja. Det lader det til, at vi alle havde.
Hvad er det her?
-Nej, nej. -"Mabel, sjette klasse"?
-Så pinligt. -Ja, tak.
-Vent. Sæt dig ned. -Du må ikke se det. Lad være.
-Jeg vil ikke se dem. -Vi ser på dem sammen.
Hvem er den her søde, lille dreng, hva'?
Jeg var nuttet. Jeg ved ikke, hvad…
Hvad gjorde du mod Silvia for at få grydehår?
Nu har du mistet retten til at se dem. Godt gået.
Vildt.
Det var satans.
Tavos besked.
Hvad fanden?
Hvorfor var Tim ude efter ringen, som Zoe havde på, da hun døde?
Nej.
Hun havde den ikke på. Ikke da hun døde.
Man glemmer ikke billedet af ens kærestes lig på jorden.
Men det er lige her.
Så det vil sige, at hun mistede ringen, før hun faldt ud?
Kan vi stoppe nu?
Er du okay?
Kan vi bruge to minutter på ikke at tale om døden?
Det eneste, jeg ville i dag, var at være sammen med dig.
Jeg har tænkt meget på det her øjeblik.
Jeg har tænkt meget på dig.
Også mig.
Jeg tror, jeg har ventet på dig.
Men… Undskyld.
Jeg… Jeg mener ikke, at jeg har "ventet"-ventet på dig.
-Jeg gemte mig ikke til dig. -Nej. Klart.
Jeg gjorde andre ting.
Jeg… Jeg arbejdede. Jeg tog til fester.
Jeg fik skrækkeligt pandehår og skjulte mig i en måned.
Jeg tør vædde med, du så godt ud.
Det væddemål taber du.
Lad mig se. Var det langt, eller…?
Lidt længere, og så krøllede det.
Åh gud. Så du har ret.
De er… Det er skrækkeligt. Jeg kan ikke glemme det.
Føler du nogensinde, du har været for inspirerende, Cinda?
Du ved, alle har en podcast nu.
Det er vist gået lidt for vidt.
Skuespilleren, der spillede Brazzos, har vist sin egen podcast nu?
Hvad?
Vent… Charles Haden Church… Nej, jeg blander mine…
Og… Han er Brazzos, og han efterforsker et rigtigt mord
i en bygning i Upper West Side sammen med en teaterinstruktør
-og ét af deres børnebørn. -Wauw!
Og deres hovedmistænkte er Sting.
Nej!
-Jo. -Nej!
Titlen på deres podcast er
Dimas Chicken Wraps præsenterer: Kun mord i bygningen.
Jeg elsker en Dimas chicken-wrap.
Elsker dem. Alle elsker en Dimas chicken-wrap.
Åh, du godeste.
Teddy…
Fatter I, hvor stor Fallon er i Grækenland?
Ved I, hvad mine fætre i Nisyros vil gøre, når de ser det her?
De skider i bukserne, Ollie.
De sætter sig ned på deres gedemarker
og skider af misundelighed.
-Det er… Wauw. Ja. -Sikke et billede.
I gjorde det! I gik hele vejen!
To afsnit inde i jeres "podcast," og nu er mit navn i Fallons mund. Wauw.
Der er mere på vej, ikke?
Fortæl mig, at I har mere på vej snart.
-Selvfølgelig. Ja. -Faktisk har vi haft et tilbagefald.
Med masser af lækre twists og drejninger
og plads til mindst fire Dimas-reklamer i timen?
Mindst. Klart.
Jeg må sige jer, at jeg føler mig som en stolt far.
Mine drenge.
Nå.
Jeg skriver jer en check.
Og den bliver stor.
Men jeg vil ikke skændes.
Halvtreds tusind for de næste tre afsnit.
Det kan vi ikke acceptere, Teddy.
-Sig ikke det. -Åh, sig nu ikke det.
Vi har mistet vores partner, og det ville være upassende.
Kom her. Kom her lige nu.
Kan I se den?
Den mønt er hele min families historie.
Kender i til det græske og armenske holocaust?
Min bedstemor.
Min yiayia, Evangelia, var en ung kvinde,
da tyrkerne begyndte at slagte alle grækerne
og tvang dem til at flygte fra deres hjem.
De havde ikke banker dengang, så kvinder havde halskæder
med deres families opsparing i guldmønter om halsen.
Desperat efter at flygte, lavede min yiayia en handel med en tyrkisk soldat.
Hendes halskæde for en plads på en båd mod Amerika.
Soldaten lod hende beholde to mønter.
Én til at investere i en ny fremtid.
Og én for held.
Yiayia passede godt på mønterne
gennem et hav, der var rødt af blod,
og hele hendes families afskårne lemmer,
indtil hun omsider nåede til Ellis Island.
Hun knugede stadig de to mønter i hånden.
Hun brugte én til at åbne en lille sandwichbutik,
og den anden beholdt hun og gav videre til min far,
så han aldrig ville glemme de ofre, der blev bragt,
for at fortsætte vores stolte navn, Dimas.
Og din far gav den videre til dig?
Vi kom ikke overens.
Han svor faktisk, han ville tage mønten med i graven fremfor at give mig den.
Han ændrede tydeligvis mening.
Eller jeg gravede svinet op og vristede den fra hans kolde, døde hænder.
-Åh, du… -Hvad fanden?
Det var så godt, at du narrede mig.
Min yiayia Evangelia lærte mig at investere
i dem, der har været loyale overfor dig.
Selv, når der er risici.
Jeg har en hel separat virksomhed i hendes navn, hvor jeg gør dette.
Så gør mig denne ære.
Kysser Oscar godt?
Mami.
Jeg så måden, han kiggede på dig.
Den samme måde, han kiggede på dig, da I var teenagere.
Jeg ville ønske, jeg kunne rejse tilbage til dengang.
Og gøre hvad?
Det ved jeg ikke.
-Holde på dig, indtil… -Indtil?
Indtil jeg er død.
Så kan du gøre, hvad du ville.
De gamle mænd er triste typer.
Det er de vel.
På en måde.
De er også de første venner, jeg har haft i rigtig lang tid.
-Men seriøst, hvor gamle er de? -De er virkelig gamle.
Ja.
Jeg er nødt til at gøre det færdigt.
Jeg er nødt til at løse det.
Jeg kunne aldrig læse historier for dig, da du var lille.
Jeg forsøgte, men du ville altid springe direkte til slutningen.
Du havde altid brug for at vide, hvad der skete.
Hvis blot vi havde et vindue til Tim Konos sind.
En måde at vide mere omkring, hvad han foretog sig op til sin død.
En bærbar computer. En kalender.
Ethvert stykke fysisk bevismateriale, der kunne bringe os tættere på sandheden.
Jeg kan ikke huske, hvordan Herman's Head sluttede.
Men jeg antager, at det sluttede med, at han omsider fik pigen.
Eller fyren. Man vidste aldrig med Herman.
Og ikke havde brug for rådgiverne i sit hoved længerne.
Sådan havde jeg gjort det.
Ja.
Herman har ikke brug for dem, for han er ikke alene længere.
Men selvom man ikke er alene,
kan man stadig have brug for hjælp fra tid til anden.
Vi har 1.265 downloads. 1.267! Hvorfor skal vi blive populære nu?
Folk ser åbenbart stadig live-TV.
Hvor var dette publikum, da jeg instruerede Godspell Live på NBC?
-Var det dig? -Nej, men det burde det have været.
Se. Jeg modtager dem ikke.
Jeg klikker opdatér, og intet fungerer.
Du har slået flytilstand til. Igen.
-Hvad? -Du kender mine telefonindstillinger.
Jeg er ikke en rando.
Okay. Vi må få styr på det her rod. Din dipmand gav os 50.000 dollars.
Klart. Og vi kan ikke acceptere det,
fordi vi blev enige om ikke at profitere på vores unge vens tragedie.
Det er korrekt. Så vi er nødt til at tage checken
og rive den i stykker.
-Nu? -Ja.
Vi er vist nødt til at rive den itu nu.
-Vent, vent. -Gudskelov. Hvad?
Hvad er det for en konto? Det er ikke i Teddys navn.
Han sagde, han havde en separat konto til…
Se lige navnet.
"Angel, Inc."
Åh nej. Teddy er ikke den Angel, som Tim Kono forsøgte at fælde.
Jeg tænkte over det, da han sagde sin yiayias navn, Evengelia.
Angel.
-Banker du ikke på? -Hej.
Kvinder, der banker på, skriver sjældent historie.
Et fredsoffer.
Silvias tamales, og jeg hentede noget humus.
Den her humus udløb i går.
Men vi ved begge, at du vil spise den.
Ja. Det er sandt.
Hør…
Jeg er ked af, at jeg løj for jer.
På adskillige måder i ugevis.
En ustyrlig mængde løgne. Det var næsten sociopatisk.
Det er bare meget svært for mig at stole på folk.
Ærligt talt er det svært for mig at synes om folk.
Men I to…
Skal jeg virkelig sige det?
Jeg vil gerne høre ordene, ja.
Og rangér os. Jeg er så spændt på at høre, hvem du bedst kan lide.
Jeg vil gerne lave den her podcast. Vi er nødt til at færdiggøre det sammen.
Det er så rando.
Det … er ikke den rette gestus.
Giv mig de tamales.
Vent. Mit sidste fredsoffer.
Nogen efterlod den her til mig ved receptionen.
Det er Tim Konos telefon.
-Hvad? -Men vi må knække kodeordet.
Åh ja.
Vi har én til dig.
MISTÆNKT
Sig hej til Angel.
Teddy Dimas? Vent. Så du siger…
Nemlig. Vores hovedsponsor er nu vores hovedmistænkte.
Det er godt.
Det ville være en storartet sidste replik i et afsnit.
Tekster af: Jonas Kloch