Тези двамата анимационни герои на МТВ смятат, че бандата "КИС"
е много яка за група мимове. - Кои са Бийвъс и Бътхед?
Бен? - Кои са Бийвъс и Бътхед?
ТВ герои за 400. - От 1970 г. до...
Не ме бива да се запознавам с хора.
Приятно ми е. Нейтън. - Как си?
Кор.
Колко много врати. - Да.
Това си е направо портал.
По някои направления. - Да.
Казват, че характерът ми кара хората да се чувстват неудобно.
Трябва да се старая да го компенсирам.
Хуморът е първият ми инстинкт, но всяка шега е голям риск.
Да се събуя ли?
Моля те, няма нужда.
Добре. А да се съблека ли? Шегувам се. Няма да се събличам.
Не е от тези места.
Не, шегувам се.
Засега вървеше добре
и така и трябваше,
защото щях да поискам от този мъж да ми довери живота си.
Кор Скийт е 50-годишен учител от Бруклин, Ню Йорк.
Повече от всичко обожава викторините.
Добър съм във въпросите за телевизията.
Кой е най-младият човек в Залата на славата на телевизията?
Жена е. - Коя е?
Опра Уинфри.
ТВ ВЪЗМОЖНОСТ: ИЗБЯГВАТЕ ЛИ НЕЩО?
Кор отговори на една неясна моя публикация в интернет
и сподели как е излъгал отбора си по викторини преди 12 години.
Казах на приятелите си, че имам диплома от университет, а нямах.
Често ходя на викторини с тях
и проблемът е, че исках да изглеждам по-умен, отколкото съм.
Всичките ми съотборници имаха дипломи.
Реших да ги накарам да мислят, че съм магистър,
когато още учех за бакалавър.
Боже, страхотна колекция. - Да.
Аз съм библиофил.
"Как да правите любов цяла нощ и да подлудите жените!"
Ами... - Добре ще се разбираме.
Не съм сигурен. - Да.
А сега вече ги лъже всеки ден.
Един приятел от отбора не спира да ми праща работни места,
където търсят магистър.
Отново съм изправен пред проблема и започнаха да ми свършват извиненията.
Разбирам дилемата му.
Отборът по викторини е животът му.
И когато покажеш истинското си аз, хората невинаги го харесват.
Но исках да му покажа, че ако има план за всичко,
щастливият изход не е въпрос на късмет.
Предполагам, че си запознат с работата ми?
За жалост не съм.
Добре.
Имах шоу на име "Нейтън за теб".
Добре.
Не каза ли, че си добър във въпросите за телевизията?
Да, но има граници.
Добре.
Да. - Трябва да го гледаш.
Определено.
Работех с истински хора. - Да.
Трябваше да се поставя в много несигурни среди.
И започнах много добре да предвиждам
как биха реагирали хората на бъдеща ситуация.
Добре, добре.
Например... - Да.
Разговорът ни върви много добре, нали?
Да. Искам да продължим. - Така ли? Не знам.
Дотук добре.
Забавно ни е, предполагам. - Да.
Посмяхме се. - Да.
Дано продължим така.
Това не е случайно.
Всичко, което се случи досега днес,
съм го репетирал десетки пъти.
Упражнявал съм тези си думи в копие на дома ти с актьор, който те играеше.
Добре.
Помниш ли преди седмици,
когато дойдоха техници, защото имаше теч на газ?
Да?
Нямаше теч в сградата ти.
Беше екипът ми.
Трябва да видим печката.
Когато им даде достъп,
тайно създадоха цифрова карта на целия ти дом.
След това пресъздадохме цялото пространство
като физическа площадка в склад на няколко километра оттук.
С помощта на актьор
се упражнявах за всеки вариант на това взаимодействие
и имам план за всичко.
Трябва ли да кажа нещо за вратите?
Актьорът, който наех, изгледа видеоклипа ти,
за да говори и мисли като теб.
Тук съм с родителите си. Бях на...
Не помня. Може би на десет години?
"Как да правите любов цяла нощ и да подлудите жените!"
Да, това беше...
Добре ще се разбираме.
Опитвахме отново и отново.
Здравей, Нейтън. - Здравей.
Колко много врати.
Коригирах всичко, докато стане съвършено.
Да се събуя ли?
Не, недей. Няма нужда.
А да се съблека ли?
Недей, моля те. - Сигурно ще се засмее.
Всичко, което се случи досега днес,
съм го репетирал десетки пъти.
Упражнявал съм тези си думи
в копие на дома ти
с актьор, който те играеше.
Това можем да направим за лъжата пред приятелите ти, за викторините...
Това е потенциалът, за който говоря.
Разбирам. Като човек... Ако имах възможността да знам...
Ако знаех как ще реагират другите хора.
Или какво ще се случи. - Ще знаеш.
Да. - Какво да кажеш във всяка ситуация.
Много ми се иска, наистина.
Но докато разговаряхме, започнах да разбирам
истинската причина защо го бе отлагал толкова дълго.
Има само един проблем.
Ами ако някой от приятелите ми реагира
по много буен начин
отвъд вариантите, които можеш да предвидиш?
Какво разбираш под "буен"?
Е... - Например да ме обижда.
Да каже непростими неща
и повече да не можем да сме приятели.
За кого точно се тревожиш?
Предпочитам все още да не казвам кой е, но...
Определено е някой от отбора.
Изпаднах в странна ситуация.
Кор ми посочи приятелката си на снимка,
но не искаше да ми каже нищо за нея.
Изглежда толкова мила. Какво има? - Мил човек е, но...
Как да го кажа?
Когато не е в настроение, не искаш да я дразниш.
О, боже. Добре.
Беше разочароващо.
Репетицията ми за днес трябваше да го накара да споделя с мен,
но навярно го бях отблъснал по някакъв начин.
Като се замислих,
казах една недотам уместна шега, след като се върнах от тоалетната.
Трябва да започна да си нося вакуум помпа.
Става ли? Дали ще се разсмее? - Да.
Но когато я казах на Кор, не му хареса.
Трябва да започна да си нося вакуум помпа.
Е, добре.
Добре.
Трябва да си купя.
Скъпи ли са?
Не, не.
Нима тази шега бе проблемът?
Исках да се пошегувам със себе си,
че не знам кога ще ми се ходи по голяма нужда,
но по-късно разбрах, че може да е решил,
че го критикувам, че банята му не е добре оборудвана.
И не можех да организирам репетицията за Кор
без подробности за приятелката му.
Планирах да попътуваме един ден,
което целеше да му се харесам
и да започне да споделя с мен.
Идвал ли си някога? - Не.
Никога? - Нито веднъж.
Значи никога не си стрелял по глинени мишени?
Не, не.
Пускай.
Не казах на Кор, но се бях погрижил
да заредят пушките с халосни патрони,
за да си станем по-близки,
понеже и двамата бяхме много зле.
Стреля твърде рано. - Да.
Боже, въобще не ни бива.
Но е хубаво да пробваш нещо ново. - Да.
Но това беше само подготовката за главното събитие.
Взаимното разкриване на лична информация в топъл басейн.
Каза, че си бил женен.
Да, за пет години.
Аз бях женен за три години.
Не го знаех.
Тъжно ли ти е?
Считам го за един...
От най-големите си провали.
За един от какво?
Най-големите си провали.
Не исках да обсъждам твърде подробно живота си.
Затова бях планирал възрастен плувец да ни прекъсне,
надявайки се, че ще убедя Кор, че щях да му споделя още,
ако не ни бяха прекъснали.
Не бях сигурен дали изиграх убедително уязвимостта си,
но по обратния път Кор най-накрая ми каза
името на приятелката си от викторините, Триша, и какво работи.
Тя е писател на свободна практика.
И има блог.
С информация как да пестите пари и да се забавлявате.
Как се казва блогът?
"Евтина мацка в града".
"Евтина мацка в града"?
"Евтина мацка в града".
"Евтина проверка в града".
"Евтина мацка в града".
"Евтина проверка в града".
"Евтина мацка в града".
"Евтина мацка в града" изглеждаше като уебсайт,
който описваше евтини дейности в Ню Йорк.
БАРАБАНИ "ТАЙКОЗА"
Надявах се да е прозорец към Триша,
но повечето публикации
бяха извинения, че няма какво да публикува.
ДНЕС НЯМА НОВИ ТЕМИ...
Разбирам я.
Понякога не искаш да кажеш нищо, но искаш хората да знаят, че съществуваш.
Въпреки това се надявах, че този блог ще стигне
за актрисата за репетицията, която щяхме да наемем да я играе,
заедно с информацията на Кор.
Тя...
харесва актьор на име Винсънт Картхайзър.
Но за съжаление не беше достатъчно.
Мисля, че ще е много полезно да разбера
какви биха били реакциите й, какви думи би използвала.
За да я проуча по-добре,
създадох мой блог, "Момче втора употреба"...
ВТОРА УПОТРЕБА
...и предложих на Триша да напише статия за нас.
За щастие, тя прие.
ПОЗДРАВИ, ТРИША
Статията й щеше да е интервю на професионален наблюдател на птици,
защото е евтино да наблюдаваш птици.
Триша не знаеше, че ще интервюира
своята двойничка, която щеше да я изучава.
Приятно ми е. - Облякла си се добре за птиците.
Дъщеря ми се казва Триша.
Не познавам много други жени с име Триша или Патриша.
Имаш ли любими птици?
Обичам колибритата.
На пръв поглед тази жена не изглеждаше страшна,
но обичаше да говори.
Баща ми обожава птиците. - Така ли?
Живее в Северна Каролина, където има много...
...книга на име "Ловджийката".
За Втората световна война е.
Като изключим съквартирантите ми, съм доста доволна от живота си.
Съквартирантите ми обаче...
"Здравей, малко ще закъснея". Може да намери телефон, но...
Веднъж самолетът започна да пада.
Още се притеснявам да летя...
По време на 30-минутната среща
актрисата ни не успя да каже почти нищо,
въпреки че Триша трябваше да я интервюира.
Имам много приложения на различни авиолинии на телефона си.
За когато трябва да летя. - Да.
"Американ Еърлайнс", "Делта", "Гого Флайт".
Но преди да приключим, исках да разбера
как ще реагира Триша на лъжа.
Това щеше да е много важно за репетицията ни.
Трябва да ти призная нещо. - Добре.
В началото ти казах, че дъщеря ми се казва Триша.
Но това беше лъжа. - Добре.
Нямам дъщеря. - Боже, добре.
Трябваше да се досетя. На 39 г. си. Още ти е рано в днешно време.
Няма нищо. Казах ти, че не познавам много други жени на име Триша.
Малко се изненадах, но... Интересно е, но те разбирам.
Съжалявам, че...
Не се тревожи.
Имала ли си забавни мигове с птиците?
Или забавни истории за птици?
Изненадах се, че Триша въобще не се ядоса.
Напразно ли се тревожеше Кор?
Или Триша овладя гнева си, защото беше с непознат човек?
Кор беше толкова убеден, че ще реагира крайно,
че настояваше да й признае насаме
на публично място.
Няма да се усъмни само на викторина,
защото вече ходим по навик.
Добре.
Мисля, че мога да я поканя да отидем само двамата на викторина.
Но когато видях бара, в който ходи Кор,
хаосът на средата ми дойде в повече.
Това е записът, който снимах в "Алигейтър Лаундж" в Бруклин.
Всеки аспект на това пространство
можеше да промени сериозно тона на този важен за него момент.
Сам се убедих в това, когато се запознах с Кор.
Мислех, че ще изглеждам готино,
но поради съвсем малката разлика в столовете
изглеждах като глупак.
Трудно е да се каже как това място може да засегне признанието на Кор,
но забелязах, че има много столове,
и не исках да рискувам.
Кор беше поканил Триша на викторина след само две седмици.
Ето тук щеше да се случи.
Най-сетне щеше да си признае.
Времето вече наближаваше и поканих Кор в тайния ми склад,
за да започне да репетира.
Боже, това е
съвършено копие.
Не е детска игра. Има...
Изглежда...
Този път бяхме пресъздали внимателно всички детайли.
Божичко.
Боже мой.
Подправките са съвсем същите като техните.
Чесънът, босилекът. - Да.
Столът е същият... Скъсан е.
Да, дори това е същото. - Какво друго?
Портретът е леко наклонен.
Виждаш ли онзи балон?
В истинския бар е.
Ще вляза както обикновено
и ще мога да се ориентирам.
Когато наистина отидеш, ще изпиташ това усещане.
Да.
Без изненади. - Не.
Знаеш всичко, което ще се случи.
Има нещо странно в това да отидеш на място,
което е неразличимо от друго.
Понякога можеш да забравиш къде си.
За мен е...
Малко е сюрреалистично, защото...
Ти си...
Ти си Уоли Уонка в шоколадовата фабрика,
аз съм Чарли Бъкет
и се опитвам да взема...
Не си спомням. Какво направи Уонка? Добър ли беше?
Създаде... - Не беше ли лошият?
Направи някои съмнителни неща.
Беше загадъчен...
Имаше завод за сладки.
Но аз ли съм Уили? Лошият?
Но той сбъдва мечти. - Добре.
И ти сбъдваш мои мечти.
Но във фабриката умряха деца?
Така се предполага.
Не знам дали наистина... - Добре.
Но не им се случи нищо добро.
Пак ще прочета книгата.
За да разбера. - Да.
Добре.
Започнахме с основното блокиране.
И първият избор, който Кор щеше да направи, бе къде да седне.
Къде...Тук ли? - Да.
Да. - Добре.
Кор предложи въпросната вечер да дойде по-рано
и да запази любимата си маса с шапката си,
за да вземе въпросника за викторината
и питиета за двамата от бара.
Какво ще обичате?
Портокалов сок без пулпа и една маргарита, моля.
Веднага.
Това маргарита ли е? Какво сложи в нея?
Не знам. Не мога да правя маргарита.
Мислеше, че ако посрещне Триша с питие, ще й оправи настроението,
защото обикновено се оплаквала, като дойде на викторина.
Съквартирантите ми ме подлудяват.
Трудно ти е, но не е нужно да си груб.
Всички сме човешки същества.
Предположи да се пошегува, за да я развесели.
Предполагам, че ще кажа,
че сигурно ще се понаквася,
защото съм сигурен, че днес някой те е нервирал.
Това шега ли е или реплика?
Ще е по-скоро шега. - Добре.
За всяка възможна реакция на Триша
ШЕГА: "ПИЯ - НЕРВИ"
ще вкарам планирания отговор на Кор в специализирания софтуер.
Здрасти, Кор. - Триш.
Как си?
Така ще начертаем оптималното развитие на вечерта.
Аз... - С президентите ли започваш?
Не, с близнаците.
Щом с близнаците... - Това е свързано с...
Продължи с президентите. - Да.
Диаграма с решения, за да постигнем целите и да избегнем провалите.
СМЯХ ФЛИРТ? - НЕ
Здрасти, Кор. - Триш.
Кор ми каза, че има вероятност Триша да помисли поканата му
за знак за романтичен интерес.
Тя не е обвързана и предполагам, че...
След толкова години я каня да сме двамата.
Да.
Знаеш, че не пия. Да не се опитваш да ме напиеш?
Проведохме тази симулация и той изпрати объркващи сигнали.
Ръката ти докосва нейната.
Ако я преместя, ще ме заподозре още повече.
Като жена, какво би си помислила,
ако те остави да му докосваш ръката?
Може да реши, че и ти флиртуваш. - Да.
Исках Кор да упражни
някои стандартни защити срещу възможните й настъпления.
Много е мило да ме почерпиш с питие. Мисля, че просто...
Хубаво е, че дойдох и...
Разбира се, всичко това целеше да положи идеалната основа,
за да признае за лъжата си.
Казах ли ти за лаптопа ми?
Не. - Онзи ден пробвах да го пусна.
И не се включи.
А бях по средата на нещо, което пишех...
Мисля, че ще изгубя снимките на него...
Странно, че го спомена. Исках да...
Звучи неприятно.
Но не се тревожи, защото краят беше щастлив.
Не изгубих снимките.
Трябваше да го занеса на ремонт. - Кор.
Трябва да поемеш контрола върху разговора.
Тя няма да ти позволи. - Добре.
Ако я оставиш да говори, няма да спре.
Ще пробвам още веднъж да намеря друг начин
да вляза в разговора.
Добре, пробвай се.
Просто не го биваше да разговаря.
Изведнъж каза, че ананасът е член на семейството на цитрусите...
Образованието ми е измислица.
Какво?
Началото на признанието не беше единственият проблем.
Кор се тревожеше най-вече за последиците.
Трябваше да планираме целия си подход
около формата на викторината.
Обикновено има по шест въпроса на рунд. И четири рунда.
След втория рунд правят почивка от 10-15 минути.
Ще си починем десет минути. Ще събера резултатите ви.
През това време понякога поръчваме пица.
Ето талоните ви за пица.
Ще е идеално да го обсъдим за пет минути и да продължим нататък.
Не искам да се бавя, а да й кажа и да видя какво ще стане.
Значи не си магистър? - Не.
Не ми пращай информация за длъжности с магистърска степен...
Определено няма.
Искам да разбера как стигнахме дотук?
Просто искаш да сложиш край. - Да.
Ако го направя накрая, ще мога да си тръгна, ако се скараме.
Ще кажа, че имам среща и трябва да си вървя.
Не ти дължа обяснение за това.
Дължа ти извинение, че ти го причиних, но не и обяснение.
Може ли да го обсъдим после?
Не искам да го обсъждам повече.
Предпочитам да й кажа след последния кръг, преди крайния резултат.
Довършете отговорите си, моля.
Донесете ги, когато сте готови.
Когато започнахме да добавяме рундове от викторината в репетицията,
открихме проблем.
Кое е числото на покрива на автобуса в "Скорост"?
Кор се увлече по играта
и когато не знаеше отговора, не можеше да мисли за нищо друго.
Ще изгубя точки на този въпрос.
Мислех, че знам кой е водещият на "Колелото на късмета" преди Пат Сейджак.
Запомних десет хиляди имена, но не мога да се сетя.
Добре, а искаш ли да й кажеш?
Или ще пробваш да...
Това е вариант.
Ядоса се, че напрежението, че трябва да й каже за лъжата,
му пречи да играе на викторината.
Няма да рискувам
да пропусна добри въпроси, защото това ми тежи.
Може да изгубим точки, защото не сме концентрирани.
На кого му пука за играта? Трябва да й признаеш.
Това е само една викторина. - Не.
За нас викторините са свещени.
Тогава ми каза, че ако викторината не върви добре,
може въобще да не й признае.
Няма да жертвам викторината за това. Не.
Не е ли само за забавление? - Не.
И ще имам два проблема.
Че прецаках викторината и я излъгах.
Така че първо трябва да реша единия от тях.
Добре.
Положих неимоверни усилия
да елиминирам всички неясноти.
Но можех да науча въпросите,
които водещият ще зададе само чрез някаква форма на измама,
а това нямаше да е етично.
Но може би е по-неетично да разчиташ на късмета,
когато е имало какво да направиш.
Престорих се на основателя на популярния блог "Втора употреба"
и си уговорих интервю с водещия
в един от баровете, където работи,
преструвайки се, че ще пиша за викторините в блога.
Питиетата задължителни ли са?
Читателите ни не искат да харчат пари.
Не сме имали проблеми
с това да принуждаваме хората да си купят питиета или храна.
Барът таксува ли газираната вода или не?
Зависи от конкретния бар.
Страхотно. - Мисля...
Казах му, че искаме статията
да включва интерактивен видеоклип,
в който той чете въпросите
за предстоящата викторина в "Алигейтър Лаундж",
така че читателите да играят безплатно от вкъщи.
"Кой конфликт започва през 1798 г.
и води до обезглавяването на Луи Шестнадесети?"
Едно беше да научим въпросите за важната вечер,
но нямаше да е лесно да се уверим, че Кор знае отговорите.
Не знам защо Арчи се затрудни.
Еднакви са, различават се по характера си.
Знаех, че Кор не би искал да излъже на викторината.
Лъгал ли си някога на викторина?
Не.
Започнахме да се разхождаме всеки ден,
за да разговаряме за живота,
но използвах небрежните ни разходки,
за да имплантирам тайно всички отговори
в мозъка на Кор, без той да разбере.
Ако някога искаш да влезеш, кодът е 1789.
Добре.
Като Френската революция.
1789 г. - Да.
Не обичам лятото.
Не харесвам и пролетта... - По дяволите.
Изцапах си панталоните на "ДКНЙ".
Дона Каран Ню Йорк, "ДКНЙ".
Само в Ню Йорк.
Тази сграда е много висока.
Висока е, но не е най-високата на света.
Която е Бурдж Халифа в Дубай.
Бурдж Халифа ли?
Да, Бурдж Халифа.
Най-високата е.
Какво става?
Един взе четирима души за заложници. Държи ги на мушка.
Гръмна някого в главата на влизане.
Боже, лоша работа. - Божичко.
В такива дни проклинам китайците, че измислиха барута.
Невероятно. Боже мой.
Господине, успех с всичко.
Божичко. - Молим се за близките.
Оставаха само три дни до срещата на Кор с Триша
в истинския "Алигейтър Лаундж"
и повиках над 30 актьора да влязат
и да играят клиенти, сервитьори.
Имахме истинска наливна бира
и дори работеща симулация на пещта им за пици.
При всяка следваща симулация
попадахме на нови променливи, които да вземем предвид.
И да обърнем специално внимание върху момента, когато ще й признае.
Трябва да ти кажа нещо. Това ме мъчи от години.
Така ли? - Как сте?
Добре, благодаря. - Нещо за пиене?
Няма нужда.
Не искаш да те прекъснат, докато й признаваш.
Чашата ти не бива да е празна.
Нали? - Да.
Може би пий на по-малки глътки. - Малки глътки.
Репетирахме цялата нощ 13 пъти.
Но за разлика от истинския живот, тук
винаги можеш да започнеш отначало.
Тук беше изключено да се провалиш.
Портокалов сок без пулпа.
Дано нямаш нищо против, че ти взех питие.
Реших да ти взема питие.
Отдавна ме мъчи. - Така ли?
Това ме мъчи от цяла вечност.
И искам... Просто искам да ти кажа.
Без пулпа. - Добре.
Трябва да ти кажа нещо. Това ме мъчи от години.
АЛИГЕЙТЪР ЛАУНДЖ
Цялото ми образование е измислица.
АЛИГЕЙТЪР ЛАУНДЖ
Предполагам, че имам проблеми заради детството ми.
Изпитвах несигурност, която не можех да реша досега.
Към края Кор сякаш започна да пробва нови подходи.
Но Триш невинаги го приемаше добре.
Не разбирам защо си излъгал за образованието си.
Това е наистина откачено.
Аз... - Ти...
С години ти търсехме работа.
Каза, че си магистър. Било е лъжа.
Опитвах се да... - Това ли е приятелството за теб?
Не ме уважаваш, не уважаваш времето ми.
Не ми пука за образованието ти.
Но да ме лъжеш 12 години е...
Дванайсет години.
Непростимо е.
Никога повече не ми говори.
Не си тръгвай.
Излъгал е, че има магистърска степен, току-що чух разговора им.
Няма магистърска степен? - Голям е измамник.
Кой няма магистърска степен?
И загубенякът от днешната викторина е Кор Скийт.
Сигурен ли си, че искаш да го направиш?
Наистина ли?
Все пак ми хареса, че й признах.
Дори и да изгубя приятелството й.
Но не мисля, че ще е толкова зле.
Но...
Буквално се отправям в неизвестното, в леговището на алигатора
и той ще ме погълне или ще ме пусне.
АЛИГЕЙТЪР ЛАУНДЖ
Планирахме Кор да отиде по-рано, за да заеме масата, която бе избрал.
Но когато влезе, имаше проблем.
Масата беше заета.
За щастие, бяхме репетирали точно този случай.
СВОБОДНА МАСА?
Извинете, че ви безпокоя, баба ми почина от рак на мозъка наскоро.
И моята. - И... Ужасно е, нали?
Тази маса е скъп спомен.
Вече сте се настанили, но дали бихте се преместили?
Прекалено е. - Ще се преместим.
Да. - Много мило. Благодаря.
Баба ми почина наскоро от нещо подобно.
Разбирам ви. - Ужасно съжалявам.
Имате ли портокалов сок? - Да.
Имате ли без пулпа?
Вземете си талоните за пица. - Благодаря много.
Здравей. - Готината Триш.
Какво става?
Поръчах ти коктейл с ром и кокос.
Сигурно всички са те нервирали.
Или някой познат. - Боже, да.
Днес беше ужасен ден.
Исках да взема една бърза задача.
Не мислех, че ще успея,
но щях да се справя и изгубих парите от нея.
И трябваше да съм със съквартирантите си.
И пред апартамента ми имаше ужасен камион за храна,
който вдигаше шум.
Оплаках се, но се забавиха,
и се махнаха, когато тръгвах.
Не съм в добро настроение.
Все пак се радвам, че дойдох, но имах ужасен ден.
И също... - Разбирам.
Очаквано, Триша не беше в настроение.
Но Кор знаеше как да я развесели.
БЛИЗНАЦИТЕ
Близнаците на Буш.
Джена и Лаура? - Джена и Барбара.
Те са единствените две деца на президент, които са близнаци.
Интересно, изненадах се. - Всички имат.
Понякога по осем-девет деца. - Колко интересно.
Но не и близнаци.
Дори и мъртвородени. - Не знаех... Много готино.
Само той.
Много интересно.
Кор успешно се придържаше към сценария.
ВНУЦИ НА ПРЕЗИДЕНТИ
Най-ранният президент,
чиито внуци са още живи.
Невероятно. - Стана време за викторината.
Дами и господа.
Моментът, който всички чакахте. Викторината започва.
При кой вид транспорт водачът
се навежда назад,
за да разпредели теглото си на по-голяма площ?
Проклетите полегнали колела са навсякъде.
При кой вид транспорт водачът
се навежда назад,
за да разпредели теглото си на по-голяма площ?
Може да е колело. От наклонените.
Където накланяш седалката си? - Да.
Кор не беше съвсем прав за първия въпрос
и се притесних, че мозъкът му не е запомнил напълно отговорите.
Правилният отговор е "полегнало колело".
Не е... - Знаех, че е колело.
Виждал съм го, но не помня името.
Не го знаех.
Но после ситуацията се подобри.
Правилният отговор е "Френската революция".
Браво.
Правилният отговор е "барут".
Правилният отговор е "Бурдж Халифа".
Добре.
Имаше невероятна поредица от правилни отговори до края
и изглеждаше много самоуверен,
когато стана да предаде отговорите си,
което беше началото на признанието му.
Благодаря. Ей сега се връщам.
Във фалшивия ни бар бяхме пробвали
да донесе пица
след четвъртия рунд, за да може по-лесно
да започне да говори, докато устата й е пълна.
Понеже й се приказваше, той сякаш реши да го направи.
Две пици със сирене.
Две със сирене?
Десет минути.
Но се случи нещо. - Добре.
Когато се върна на масата да изчака пиците,
Триша не говореше.
Това беше идеалната възможност да й каже,
но по някаква причина не го направи.
Това... Талони за питиета ли са?
Да, да. - Добре.
Пицата е по-вкусна след известно време.
Добра е, но след няколко рунда
е точно това...
От което се нуждаеш.
Особено след няколко чаши ром с кола.
Времето течеше,
а той си стоеше там.
Да питам ли кога ще е готова пицата?
Няма нищо. Не е проблем.
Боже.
Какво щях да кажа?
Ти...
Мисля си за нещо,
за което трябваше да се погрижа...
Знаеш ли... Може би е за нас? - Готова е.
Само секунда.
Ехо. Добре.
Още малко.
Какво става?
Удрят звънеца за пицата.
Да. За какво говореше преди?
Аз...
Неприятно ми е, че...
Отдавна искам да ти кажа.
Какво?
Цялото ми образование е нещо като измама.
Наистина ли? - Да.
Помниш ли, когато ти показах снимки от завършването ми?
Пред всички? - Да.
После ме попита...
Казах ти, че съм магистър.
И...
И просто продължих да лъжа.
Наистина ли? - Да.
Стана ми неприятно, защото не ти казах истината.
Ами, добре...
Тогава учех само за бакалавър.
Пак е впечатляващо.
Малко хора са бакалаври.
Няма нищо. Изненадах се, но... - Да.
Мислех, че си магистър, но...
Чу ли го? Почакай. Само секунда.
Благодаря. - Две със сирене?
Да, благодаря.
Не знаех, че не си магистър. Мислех, че си.
Нали така каза? - Да.
По-лошото е, че когато влязох в групата за викторините,
само бях учил в колеж.
Чувствах се по-нисш.
Глупости. Недей. Много хора едва завършват гимназия.
Сестра ми едва завърши основното си образование.
Аз просто...
Продължих да лъжа през цялото това време и това ме измъчваше.
А после искаше да ми намериш работа.
Дори пратих биографията си, само за да ти угодя.
Наистина го оценявам. Нямах представа.
И се чувствам... Нали разбираш, просто...
Много ценя приятелството ти. - И аз.
Не искам да си мислиш, че ще продължа да те лъжа.
Но през цялото време живеех в лъжа.
И ми беше неприятно. - Благодаря, че ми каза.
Много е смело, че го направи. Не знаех.
Вместо да се опита да смени темата,
Кор остана с нея през следващия час и половина
и започна да споделя неща, които не беше казал на Триша
през почти 20-годишното им приятелство.
Баща ми използва ситуацията, когато каза, че издръжката
може да е за колежите ни, на мен и сестра ми.
Но когато пораснахме, не искаше да я плаща.
Много неприятно, съжалявам.
Още по-лошото е, че когато завърших...
Докато се упражнявахме,
накарах Кор да репетира последиците от признанието му
след въпросната нощ.
Независимо дали ще е болката от изгубения приятел
или щастието от по-силното приятелство.
Но признанието всъщност отприщи
за първи път желанието му да общува.
Толкова е хубаво. Съвсем различно е от града,
от бара, от викторините...
Може би е най-лесно да си изберете път, когато първо изживеете бъдещето.
Когато се освободите от съмненията и съжаленията.
Когато винаги знаете отговорите.
...в знак на подкрепа за живеещите със СПИН и ХИВ.
Какво е панделка?
Да. - Червена панделка.
Червена панделка.
Изгубих точка за цвета. - Да.
Как се чувстваш?
Фантастично.
Справихме се по-добре от очакваното.
Всъщност спечелихме.
Поздравления. - Да.
Имаше въпроси от моята сфера.
На тези въпроси
успях да отговоря правилно.
Призна си и сигурно се чувстваш добре.
Признах си и спечелих онази вечер.
Викторината? - Да, викторината.
И това е допълнителната черешка на тортата.
Има нещо, което трябва
да ти призная.
Знаех отговорите на въпросите, които зададоха тази вечер,
и ти ги казах, без да разбереш.
Знам, че не обичаш да мамиш и това не е измама,
защото не разбра какво направих.
Но просто исках да се съсредоточиш върху признанието
и исках да си самоуверен, но се почувствах много зле и...
Съжалявам. Искам да ти се извиня.
Да, аз...
Разбирам какво казваш и...
Оценявам мотивацията ти, но...
Ти развали всичко.
Защото знаех отговорите. Знаех ги, а сега ме дават по телевизията.
Хората ще решат, че не ги знаех, че съм измамник.
А ти знаеше колко е важно това за мен.
Това беше грешка. Огромна грешка.
Ти прецака всичко.
Ти си ужасен,
ужасен човек.
Мисля,
че си страхотен.
Ти си страхотен човек.
Благодаря за комплимента.
Да, просто...
Рядко правя комплименти.
Исках да си призная за комплиментите.
Не подкрепям достатъчно хората.
И затова просто...
Много мило. - Да.
Благодаря. - Истина е.
Трогнат съм.
Да.